169 
ren. Där är åtskillige cauteler at märka, som genom 
Plunketts långa experience blifvit inhemtade. — Då pa- 
tienten är rik, kallar han altid en medicus tillika, mästa- 
dels D:r Fothergill. 
Detta meddelande till Rosén var afgörande för frå- 
gans bringande till ett önskadt slut. Hans högt gällande 
förord stämde sinnena för inköpet af det dyrbara medlet. 
Särskilda omständigheter bidrogo i sin mån dertill. Yid 
samma tid var riksrådet baron Karl Gustaf Löwen- 
hjelms maka Juliana Constantia under Roséns be- 
handling för kräfta i bröstet (cancer mammge). Det låg 
Rosén om hjertat att, om möjhgt, rädda henne och på 
samma gång öppna för staten tillfälle att till allmänhe- 
tens tjenst förvärfva ett så vigtigt läkemedel. 
Sedan Rosén fått kännedom om Guy’s medel, skyn- 
dade han att i ett bref, dateradt Lisiö den 11 Mars 
1759, till baron Löwenhj elm uppmana denne, som var sin- 
nad att från Frankrike inkalla en D:r Dubo is, att hellre 
vända sig till Guy. „Då Hr d:r Dubois’ medel och me- 
thode efter all liknelse än ej lärer kommit till den full- 
komlighet, som Hr Guy’s, synes det vara rådligast att 
hålla sig till den sednare, och som hvar veckas dröjsmål 
kan sätta Heimes Kåde uti äfventyr, önskade jag att 
Eders Excellence in antecessum ville befullmäktiga Dr 
Bjerchén att åtminstone skaffa sig strax så mycket af 
pulvret, som kunde vara Hennes Kåde till räddning, hvil- 
ket sedan kunde komma under samma pris, i fall regeringen 
skulle behaga nådigt bifalla detta mitt memoriaPb 
Från Frankrike meddelade äfven svenske ambassa- 
dören Ulrik Scheffer i bref till baron Löwenhjelm 
den 30 April 1759, att „han låtit efterhöra den bekante 
Du Bo is, som uppgifvit sig äga kännedom om ett medel 
