175 
att kiöpa receptet af henne för 100 pund sterling eller så 
vid pass“. 
Efter långt dröjsmål hlef det slutligen öfverenskom- 
meb, att Bjerchén emot ett pris af 3,000 pund sterling 
skulle, utom mundtlig underrättelse om medlets använ- 
dande, få hvar tredje månad, eller sä ofta han behöfde, 
.af Guy reqvirera det i fråga varande medlet, men hvari 
det egentligen bestod, ville Guy icke upptäcka, i hopp att 
parlamentet framdeles skulle inköpa detsamma. Med lif- 
1ig ed förband sig Bjerchén att icke för någon yppa 
hemligheten. Härom skref nu Bjerchén till Rosén den 
13 April: 
„Guy har samtyckt till medicamentets och methodens 
gifvande för 3,000 Pund, utan at uptäcka hvad det är. 
Han ger sin obligation och lika stor säkerhet af sin ägen- 
dom, i fall han eij fournerar mig härmed. Alla praecau- 
tioner äro af mig tagna, så at i fall detta gillas, så blir 
förmodeligen eifecten och utgången aldeles densamma, 
som om han hade communicerat hela saken till mig. I 
fall jag skulle dö, så kommer samma förmån till någon 
annan, antingen af mig eller af vederbörande utnämnd. 
Jag ser ingen skilnad i anseende till nyttan emellan detta 
vilkoret och det förra. Ty i den förra händelsen hade 
jag ändå varit bunden till tysthet genom ed och borgen. 
Således har Hr Archiatern här slutet på denna affairen, 
som värkeligen gifvit mig mycket bekymmer. Jag har 
gort därtill det bästa, som varit i min förmåga och hop- 
pas att Hr Archiatern och höga vederbörande äro någor- 
lunda nöijda med min commission. Det är utan all tvif- 
vel Hr Archiatern, som jag och hela Sverget har att tacka 
för denna genereusa skänken, som surprinerade mig på 
det högsta ‘h 
Under alla dessa underhandlingar och den för Bjer- 
chén pinsamma osäkerheten, hvad han borde göra, hade 
