177 
lofvat at derpå straxt sluta med honom, i fall han ville 
samtycka därtill, hvilket vore endast för tidens vinnande 
och patientens räddande. Men han svarade at patienten 
eij därigenom kunde räddas i dessa omständigheter, utan 
det säkraste vore at först praeparera patienten till curen, 
hvartill Guy gaf anvisning, såsom vegetabilisk diet, åder- 
låtning, lindriga laxantia, fontanell under bröstet. Dess- 
utom kan intet uträttas, utan tillbörlig instruction och 
den är af så stor vigt för honom, at han eij kan eller 
vill förtro den till pennan, eller till någon annan än den, 
som på viss förbindelse slutat med honom härom. Han 
vill på ed förbinda mig at eij lemna det minsta af me- 
dicamentet ur mina händer, ej heller underrätta någon 
annan om methoden af dess applicerande. — Jag frågade 
honom vidare huru lång tid jag skulle behöfva till min 
fullkomliga instruction, sedan vi slutat köpet. Han sva- 
rade at 5 å 6 veckor vore nödvändiga, om jag till min 
egen satisfaction ville se och genomgå de märkvärdigaste 
casus. Men om jag ville lita på hans ord och vara nöjd 
med hans muntliga instruction, hvilket han dock eij ville 
råda mig till, så kunde det låta sig göra på några tim- 
mar. Detta är äfven en sak, som, i anseende till tidens 
vinnande, är af stor vigt“. 
Sedan kontraktet med Guy ändtligen blifvit enligt 
uppgift underskrifvet den 29 maj 1759 och Bjerchén 
börjat regelbundet följa med honom till hans sjuka, för- 
svunno de tvifvel Bjerchén icke kunnat undgå att hysa 
och han blef sjelf lifligt öfvertygad om medlets förträff- 
lighet. Den 26 Juni skref Bjerchén till Rosén, att han 
„ åtminstone på dessa tre dagar blifvit aldeles öfverty- 
gad om medlets verkan, sedan jag under min course med 
Guy på denna korta tiden sedt huru mycket saken talar 
för sig sjelf. Det bästa certificat blir att vid min hem- 
komst göra en eller två curer och jag är nu aldeles öf- 
vertygad om sakens riktighet; önskar allenast att jag på 
kort tid kunde lära altsammans. Jag har betalt honom 
