181 
Schutzers^) conduite är nedrig. Det är ingen chirur- 
gus, som viste af brefvet mer än han och Pfeiffer. 
Om de stå på knä natt och dag, äro de ej capable at 
bringa ihop 1,000 p., än mindre 3,000. Acrell och alla 
de öfrige giöra nu spe af honom och lärer han bli alfvar- 
samt klämd, om man kan få honom till bekännelse. So- 
• cieteten har ej 1,000 kpmt. Köpmannen känner in- 
gen här. Jag menar det är ett dicktat namn. Om Herr 
Doctorn kan af damen få rätta namnet på örten, säger 
hans Excellens L., at Herr Doctorn gärna må ge henne 
500 pund, utom de 3,000, som Guy skall ha, i fall 500 
af honom ej kunna afprutas. — Kom i Herrans namn, 
så snart mögeligit är, men hel-lärd". 
Bjerchén återkom till Stockholm i september 
1759. Tessin skrifver i sin dagbok: „Riksrådinnan Lö- 
wenhjelm dog den 14 September 1759. Mgra dagar 
före hennes död kom D:r Bjerchén från England, som 
tillhandlat sig på 25 års tid den läkedom mot kräftan, 
som i fall sjukdomen ej angriper kjortlarna, är bepröfvad 
ofelbar 
Den, så att säga, konfidentiela delen af köpet var 
sålunda af Bjerchén lyckligen slutförd. Redovisningen 
återstod. Under sin långvariga fördröjda vistelse i Eng- 
land i och för uppgörande af köpet med Guy, hade Bjer- 
chén utöfver de 2,700 pund sterling, dem han direkte ut- 
betalat åt Guy, blifvit nödsakad att för egen räkning 
lyfta från kreditivet 360 pund till bestridande af utgifter, 
nödiga för affärens lyckliga afslutande och till underhålls- 
och resekostnader. I bref till Rosén af den 4 juni skrif- 
ver Bjerchén: 
„Jag tillser mig doch af Herr Archiaterns vanliga grace. 
D Herman von Schiitzercraiftz var öfverclirektör för kirurgi- 
ska societeten i Stockholm 1758 — 1767 och enifrig motståndare tijl läkarene. 
