185 
gång“ det Guy’ska medlet. Sin erfarenhet nedlade han i 
sitt ^Inträdestal om kräftskadors, skrofidöse och veneriske 
sårs och svidlnaders igenkännande, hållit för K. Collegium 
medicnm den 18 october 1771^, Stockholm 1772, i hvilket han 
särskildt framhåller den difterentiela diagnostikens vigt 
och betydelse vid bedömandet af dessa sjukliga tillstånd 
och deras behandling. Denna hans praktik måste hafva 
varit ganska betydande, ty P. J. Bergius skref redan den 
28 januari 1760 till dr B. L. Zeis, läkare i S:t Petersburg: 
„ Fältskären Guy’s cur emot kräftan (cancer) utöfvas 
här med största succés af doctor Bierkeen, som mot 
25,000 plåtars afgift till Mr Guy blifvit depositaire af 
denna konst 
Det af B j e r c h é n hemförda G u y’s k a medlet väckte 
naturligtvis i hög grad de svenske läkarenes nyfikenhet. 
Förgäfves ansträngde de sig att utforska den hemlighet, 
som hvilade deröfver. Sedermera medicine professorn i Abo 
Johan Ha ar t man uttalade sig i flere bref om Guy’ska 
medlet. Bedan den 7 november 1759 skref Ha ar t man 
till Abr. Bäck. 
„Det är högst beklageligt att det till Sverige komna 
specificum mot kräftan ej skall få nyttjas genom andra, 
än endast genom D. Bierkén. Hvad har riket för sin 
ansenlige penninge summa då särdeles vunnit. De mäste 
sådane sjuke äro i landsorterna och fattige stackare, som 
blifva likasom förr ohulpne“. 
Ytterligare skref Haartman till A. Bäck den 16 
mars 1761. 
„Väl vore det, om vi nu kunna lita derpå, att L i n n ae i 
Conium är det samma, som Störchens Cicuta, på det 
cancrosi etc. uti Finland måtte få någon hjelp! Men är 
det ingen möjlighet. Herr Archiater, att kunna få något 
af det engelska kräftpulfret hit öfver ? Herr Archiatern beha- 
