22 



det; det er derfor ifærd med at vantrives som hos andre Vanddyr 

 og er blevet lille, forholdsvis mindre end hos Hydromys. 



For at faa Næseborene over Vandet har den søgt at rette 

 dem opad ved at bøje Næsebrusken op ; ved den stadige Opbøjning 

 af Brusken hindres Næsebeuene i at voxe fremad; de standses i 

 Væxteii og blive ligesom afstumpede fortil; Hovedskallens Næse- 

 aabning kommer derved til at vende noget opad, som hos de fleste 

 af de Pattedyr, der færdes i Vand; de ydre Næsebor ere komne 

 til at ligge højt paa Snudespidsen. Ben-Ganen naar usædvanlig 

 langt tilbage, hvad maaske er en Følge af forøget Brug af Gane- 

 sejlet under Stræben efter at holde Vand borte fra Luftrør og 

 Næsegang; men et lignende Forhold kan findes hos andre Mus, 

 der ikke ere Vanddyr, skjønt ikke saa udpræget. 



Den har maattet bruge Varbørsterne under Vandet og derfor 

 maattet føre dem med større Kraft end ellers. Dels paa Grund 

 af den større Muskelkraft, der virker paa dem, dels paa Grund 

 af Vandets Modstand ere Varbørsterne blevne noget stivere og tal- 

 rigere end sædvanlig, som hos mange andre Vauddyr; Chironectes, 

 Potamogale, Hydromys, Lutra, Cynogale, Sæler o. s. v. Læbemusk- 

 lerne ere voxede; en af dem afsætter med sit Udspring et dybt 

 Mærke paa Overkjæbebenets Krop foran Kindtænderne. Varbørsternes 

 Stivhed og Mængde have stillet større Krav til Ansigtets Følenerve, 

 2den Gren af Trigeminus; den .er derfor voxet og har udvidet 

 baade Fissw-a orbitalis og det underste af Canalis infraorhitalis, 

 som derved har faaet en usædvanlig Form , der minder om Hy- 

 dromys. At Ydervæggen af Canalis infraorbitalis ikke som ellers 

 buer fremad foran den øvre Væg, har vist ogsaa sin Grund i Paa- 

 virkning af den stærke Nervus infraorbitalis; Nerven har trykket 

 Ydervæggen og virket opløsende paa Væggens Forrand ; det forreste 

 indre Lag af Masseter har derved mistet en Del af den Plads, 

 hvorpaa det havde Udspring, og er blevet noget indskrænket; men 

 til Gjengjeld er det yderste Lag af Masseter blevet stærkere, og 

 Senen i dets Udspring har fremkaldt en usædvanlig stor Knold 

 paa Overkjæbebenet under Foramen infraorbitale. 



