13 



uden videre betegner Stykket C-\-Co som det til anden Finger 

 hørende Carpale. uden at undre sig over Mangelen af vort Centrale 

 {Kndo-diacarpale eller Endo-radiocarpale Brühl I. 



Mellemhaandsbenene hos Pipa have ikke hos nogen tid- 

 ligere Forfatter tildraget sig særlig Opmærksomhed, formodentlig 

 fordi man fandt, at deres Form passede godt til den antagne Yolar- 

 flade: men det er netop utvivlsomt disse Knoglers afvigende Form. 

 som bærer Hovedskylden for alle Misforstaaelserne. Metacarpale II 

 er noget krummet indefter (radialt) og tillige tæt ved sin Grund 

 ganske svagt konvex mod Haaudryggen, d. v. s. den ligner, bortset 

 fra sin lange, spinkle Form, nogenlunde den tilsvarende Knogle hos 

 Rana. En lignende Form har det yderste Mellemhaandsben. Mc.\. 

 kun er det krummet udefter (ulnart). Derimod ere Metacarpcde III 

 bg IV vel strax ved Grunden lidt konkave paa undersiden, men 

 antage derpaa en temmelig stærk mod Undersiden konvex 

 Krumning, som bevirker, at det samlede Indtryk af Haanden 

 bliver det, at Haandryggen er konkav, Haandfladen konvex! 

 Basis af Mc. II og Mc. Y rager fra Haandryggen set lidt frem 

 over de to mellemstes Niveau, og de to Randfingre kunne drejes 

 ind mod Midten over Mellemfingrene, hvorved Haanden bliver yder- 

 ligere smal og yderligere konkav paa Oversiden. Alle Mellemhaands- 

 benene ere lange og spinkle: de to mellemste ere omtrent lige 

 lange og længere end de to andre, der atter omtrent ere lige lange. 



Af Fingrene er den inderste (II) kortest, den næstyderste 

 (lY) længst: derefter kommer i Længde den næstinderste (III), saa 

 den yderste (Y): Phalangernes Antal er 2, 2, 3, 3, regnet fra Fuidial- 

 siden , og altsaa det for Anurerne typiske. At de tidligere For- 

 fattere med Hensyn til Fingrene maatte give fejlagtige Fremstil- 

 linger, følger af de i det Foregaaende paapegede Misforstaaelser. 

 Schneider siger saaledes (1. c. p. 262) : „Ext er ni digiti articulos 

 2, ante penultimi itidem 2 ut tertii. intimi') 3 numeravi, quibus 

 adhæret pars extrema aculeata. Sed pedum anteriorum articulos 



1) Udhævelserne ere af mig. 



