158 



Net af smaa Nerver, som hovedsagelig ligge paa Grrænserne af 

 Vandvæv og Chlorofylvæv, og som vende Veddet udad (se Are- 

 scboug, p. 17 og Tav. IX). Veddet er altsaa i direkte Berøring 

 med Chlorofylvævet. 



Atriplex-Arterne ere som bekjendt tykbladede Halofyter. Jeg 

 har kim undersøgt Atriplex hastata. Bladets to Sider ere eus i 

 Henseende til Overhud (polygonale Celler), Spalteaabuinger, hvilke 

 fandtes lidt nedsænkede , og ligeledes med Hensyn til Mesofyl. 

 Paa begge Sider er der et ensartet Væv, som paa de undersøgte 

 Blade nærmest var Palissadevæv med store Intercellularrum. De 

 nærmest Overhuden liggende Palissadeceller ere ofte tydelig de 

 korteste. Midt i det ligge Ledniugsstrængene , som ere temmelig 

 høje og smalle. 



It. Fleraaris;e, stavn sbiiiuliie. 



Crambe maritima. Har, saavidt jeg veed, mangehovedet Rod. 

 De tykke Blade ere krusede med opadrettede Lapper, og omtrent 

 isolaterale, idet der ogsaa kan findes temmelig typisk Palissadevæv 

 paa Underfladen. Det indre Mesofylparenchym er mindre chlorofyl- 

 førende. Spalteaabuinger findes paa begge Sider; de ere lidt ned- 

 sænkede. Voxkorn danne et Overtræk paa begge Bladflader; dyppes 

 Bladene i Vand, vise de sig sølvglinsende. 



Mertensia maritima har en flerbovedet Primrod og lange, 

 løst nedliggende Grene. Den optræder fortrinsvis paa stærkt gru- 

 sede Strandbredder sammen med f. Ex. Cakile, Plantago maritima, 

 Sedum acre, Matricaria inodora o. a.; store Grusvolde med den 

 findes f. ¥j\. ved Svinkløv. Tykke Blade. 



Eryngium maritimum hører vist egentlig snarest til næste 

 Bælte og optræder ialtfald ofte højt oppe i Klitten og paa sandige 

 Strandmarker; men kan ogsaa findes paa Havstokken, især naar Bunden 

 er mindre omflyttelig. Mangehovedet Rod, der gaaer dybt i Sandet. 

 Efter Andresen „brækker den af" om Efteraaret (den er over- 

 hovedet temmelig skør) og bortføres da langt med Vinden. Efter 

 Buchenau blomstrer den kun 1 Gang, nemlig i 2det eller odie 



