175 



7 Al. (c. 4 — 5 M.) lange og ligge sædvauligvis indtil omtrent 30 

 Cm. dybt i Jorden, men paa mange Steder naturligvis langt højere. 

 Fra disse Rødder udgaa Rodskuddene ofte i stor M-ængde, i hele, 

 tætte Knipper, og mange af dem forsynes ofte strax med sin egen 



Fig. 20. Gaiïde Klitter, bevoxede med Hippophaé rhamnoides, fra 

 Rubjerg Knude. (Efter Fotografi af Warming). 



kraftige Rod (Fig. 21 paa næste Side). Tallet af Skud forøges 

 derved, at de ofte strax forgrene sig mere eller mindre stærkt (se 

 Figurens venstre Side). Mellem de sammenfiltrede, tætte Skud og 

 Tuer finder Sandet udmærket Læ, og begraves Klittornen af Sandet, 

 har den samme Evne som Hjelmen og Marehalmen, at kunne skyde 

 op igjennem det. Hvorledes de forskjellige Omgivelser influere paa 

 dens Grenbygniug sees af Fig. 22 (Side 177), der forestiller to 

 frugtbærende Skud, der ere blevne begravede i Sandet, men fra 

 hvilke nye Løvskud udvikle sig; medens de gamle Skud, som have 

 udviklet sig frit i Luften , ere rige paa Grentorne , rimeligvis i 

 Aarsagsforbindelse med Lufttørheden, ere de nye, som udviklede sig 

 i Sandet og lige netop ere komne op over dette, aldeles uden Torne 



