Iorr 



.Ol 



For øvrigt ere de enkelte Karstræng-e kollaterale og forsynede raed 

 Protohadromlakiine; Leptoraet er meget smaamasket og paa Siderne 

 begrænset af to relativt vide Stigekar. En saadan Fremskydning 

 af Hadroraets laterale Elementer har jeg fundet hos alle de af inig 

 undersøgte A)/ris-Åvtev, om end ikke i alle Karstrænge hos samme 

 Art, Disse vide Kar ere indbyrdes forbundne med snævrere; de 

 snævreste, som tillige ere Vasalprimanerne, ere Ring- og Skruekar. 

 Typen, hvorefter Karstrængen er bygget, er altsaa Graminétypen. 



Særligt Vandvæv findes ikke i X. asperatas Blade, og andet 

 mekanisk virkende Væv end de nævnte Mestomskeder og de meget 

 fortykkede Epidermisceller gives heller ikke. Det fortjener at 

 fremhæves, at Bladiladens fremspringende Ribber udelukkende skyldes 

 Overhuden (cfr. Fig. 1) ; Karstrængene i det indre ere trods deres 

 hyppige Association og deres Stereom dog ikke saa tykke, at de 

 naa Epidermis, men ere adskilte fra denne ved grönt Væv. 



Foruden Bladene har jeg af denne Art undersøgt Kioiiister- 

 staiulsskaftei'iie, som ogsaa let lade sig opbløde. De frembyde, 

 som saa mange andre A>/r/5-Arters , den Ejendommelighed, at de 

 paa den ene Side ere udstyrede med en lav Køl, formodentlig 

 frembragt ved særegne Rum- og Kontaktforhold i Knoptilstanden. 



Overhuden er, skönt noget lavere end Bladets, dog i alt 

 væsenligt bygget som dettes. Vi træoe de samme tykvæggede 

 Celler, det samme brune Indhold, den samme Spalte i Ydervæggen 

 og endelig aldeles lignende udvidede Ender af Epidermiscellerne, 

 ligesom ogsaa Spalteaabningerne her ere af samme Beskaffenhed 

 som hist. Paa Kølen ere Overhudscellerue som i Bladets Rand, 

 altsaa höjere, og her findes ingen Spalteaabninger. Det under 

 Overhuden liggende, assimilatoriske Barkvæv udgöres af et Lag 

 korte Palissader; kun i Kølen ere de stærkere radialstrakte ; den 

 bladgröutholdige Bark afsluttes indadtil af en tydelig, kontinuerlig 

 Endoderm. Umiddelbart indenfor denne findes en paa Tværsnit 

 cirkelformet Stereomring af gule, mekaniske Celler ganske som de, 

 der ledsagede Bladets Mestomstrænge. Til Indersiden af denne 

 Ring eller rettere Cylinder støtte Stængelens Karstrænge sig; det 



