141 



forlængst er anlagt og fæstnet, og endelig er det heller ikke altid 

 og aldrig fuldstændig, den finder Sted. 



Tynde Tværsnit af Bladets Pladedel vise os paa begge Sider 

 en tydelig Overhud med særdeles tykke, gule, stærkt kutikulariserede 

 Ydervægge, men meget tynde Sidevægge. Alle Overhudsceller ere 

 ens med Undtagelse af Spalteaabningscellerne og Bladkantens. 

 Allerede fur det blotte Öje ser denne anderledes ud end Fladen. 

 I Tværsnit ses den alene dannet af de her ganske ualmindelig 

 store Overhudsceller, som ere tykvæggede og stærkt radialstrakte 

 med tydelig Lagdeling i de gule Vægge; det er vel ntvivlsonit, at 

 vi her have at göre med et specielt mod Eandeus Sønderrivning 

 rettet Bygningsforhold. Næsten hver Randcelles Ydervæg forlæuges 

 udad til et kort, kegleformet Haar, hvis hele Lysning aldeles ud- 

 fyldes af Fortykningslagene. I Eanden af X. asperatas Blade 

 findes ganske lignende, men hos X. montivaga forekomme de ikke; 

 her ere Cellerne blot tykvæggede. Eandhaar af den nævnte Art, 

 men af forskjellig Længde, Farve og Tykkelse, findes hos mange 

 X>iris-k\iQX\ andre Haardannelser ere (bortsete fra Eodhaareue) 

 mig ikke bekjendte paa disse Planters vegetative Organer. Be- 

 tragtes Bladranden fra Fladen, vise de nævnte, store Overhuds- 

 celler sig temmelig isodiametrisk-sexsidede. Blafladeus øvrige Epi- 

 dermisceller ere ligeledes sexsidede, men noget langstrakte. 



Kutikulaeu viser en ejendommelig Skulptur hos denne Art, 

 idet den langs med Cellens Kontur (Epidermis tænkes set fra 

 Fladen) er besat med smaa, halvkugleforraede Knuder og lige oven- 

 over Radial- og Endevæggene har en skarp, men ikke synderlig 

 dyb Fure. 



Spalteaabningerne ere store og tydelige, men deres Lukke- og 

 Biceller ere meget lave samt ikke fremspringende. 



Det assimilatoriske Yæv dannes yderst af et Lag langstrakte, 

 sammensluttende Palissader; kun faa og meget smaa, spalteformede 

 Intercellularer findes i deres Radialvægge. Længdesnittet viser os 

 derimod langt större Mellemrum imellem dem; navnlig ere deres 

 inderste Ender ofte vidt adskilte. Tværsnittets smaa Intercellularer 



