142 



blive dog större i Nærheden af Aandehulerne, hvoraf hver viser 

 sig indadtil begrænset af to buede, ofte L-formede, lige indenfor 

 Spalten sammenstødende Celler. Det indre, bladgröntholdige Væv 

 er mere isodiametrisk , og paa Tværsnittet viser den brachyodiske 

 Ordning om Karstrængenes Ledningsskeder sig meget tydelig; i 

 mange Henseender er Assirailationsvævet hos denne Plante saaledes 

 höjt udviklet. Det vil paa Tværsnittet være paafaldende, at 

 Parenkymskedernes Elementer ingenlunde træde frem med særlig 

 Klarhed ; de ere som oftest höjst ulige store , og hyppig ere flere 

 eller færre ikke til at skjælne fra de dem nærmest omgivende 

 Mesofylceller. Dette hidrører nu ingenlunde fra nogen mindre god 

 Udvikling af Skederne, men man vil paa Længdesnittet bemærke, 

 at de Celler, som sammensætte dem, og som sete fra Fladen ere 

 langstrakt-rektangulære , paa deres Yderside udpose Væggene i en 

 eller to korte Arme, med hvilke Tilslutningen til Nabocellerne 

 udenom dem sker. Deraf kommer altsaa deres höjst uensartede 

 Udseende paa Tværsnittet. 



Igjennem Bladets Medianparti strækker sig paa Tværsnit en 

 Eække Karstrænge, enten eukeltløbende eller, som vi nu kjende 

 det fra de to foregaaende Arter, gruppevis samlede. Stereom- 

 skederno herom ere udviklede ganske som vi have set forhen. 



Da denne Arts Blade ere udmærkede ved deres store Blad- 

 skeder, har jeg benyttet Lejligheden til at efterspore disses Byg- 

 ning, om hvilken man paa Forhaand kan sige, at den er dorsiven- 

 tral. Den er tillige saaledes udviklet, at det assimilerende Væv, 

 hvoraf det yderste Lag er uddannet som Palissader, er forlagt til 

 Skedens Yderside; her tindes en tykvægget Epidermis, som paa 

 Bladpladen, og talrige Spalteaabninger. Paa den morfologiske 

 Overside linde vi en mere storcellet Overhud, ingen Spalteaabninger, 

 men en Hypoderm af klare, dog ikke mekaniske Celler, som ere 

 særlig mægtig udviklede ovenover Skedens Midtnerve. Denne 

 ligger i en Kygkøl, hvis kantstillede Overhudsceller ligesom Ptandens 

 løbe ud i temmelig lange, glasagtige, haarformede Forlængelser, 

 hvori Lysningen saa godt som aldeles er udfyldt af Fortykningslag. 



