164 



Lathyrus maritimus ^). Jordstænglerne vandrette, vidt kry- 

 bende og rigt forgrenede, fæste sig ved Eødder. Alle underjordiske 

 Skud-Ender ere krogformet ombøjede. Uden at faa væsentlig kortere 

 Stængelled voxe de tilsidst op over Jorden og blive Assimilations- 

 skud. De overjordiske Dele ere blaaduggede. 



Planterne i dette 1ste Bælte ere Hal of y ter; i Overensstem- 

 melse hermed have de tokimbladede tykke og kjødfulde, ofte 

 smalle Blade. Siden min 1ste Afhandling (om Marskplanterne) er 

 der udkommet et Par vigtige Arbejder om Halofyterne, til hvilke 

 der her henvises-). De kunne blive udsatte for stærkt Sollys og 

 Varme, hvilket sikkert ogsaa vil virke i samme Eetning som Salt- 

 holdigheden, og give dem et xerofilt Præg. Hertil maa regnes, at 

 Bladene hos flere ere stærkt krusede og bugtede og have opad- 

 rettede Afsnit (Crambe, Eryngiimi, Cakîïé), og at Isolateralitet er 

 saa hyppig. De Vosdannelser, der findes hos flere {Eryngium, 

 Crambe, Triticum juncemn, Lathyrus maritimus, den senere omtalte 

 Elymus) ere vel ligeledes en xerofil Antydning. 



2tlet Bælte. Hayklitteii. Hjelme-Formatiouen. 



Smaa Klitdannelser findes rundt om ved vore Kyster, store 

 som bekjendt paa Jyllands Vestkyst. Klitten har en interessant 

 Udviklingshistorie, som her blot skal omtales i store Træk, idet 

 jeg forøvrigt henviser til Literaturen, fortrinsvis Andresen og 

 Bang.' 



Materialet er det samme, som findes i 1ste Bælte, hovedsagelig 

 rent, gulligt eller hvidligt Kvartssand med meget ringe Mængder 



1) Irmisch, Botan. Zeitg. 1859, S. 63. 



^) Om Saltvegetationeu se Lesage, Eecherches expérimentales sur les 

 modifications des feuilles chez les plantes maritimes (Eevue générale 

 de botanique. II. 1890). — Schimper, Die Schutzmittel des Laubes 

 gegen Transpiration (Monatsber. d. Borliner Akademie. VII. 1890). — 

 Die indo-raalayiscbe Strandflora. Jena 1891. 



