168 



{Calluna vulgaris), der tilsidst bemægtiger sig Terrænet. Om deuiie 

 Kamp se f. Ex. Viborg § 6; haus Kapit. 2 handler „Om de 

 egentlige Sandvexter" (d. e. Hjelmeformationen), hans Kap. 3 „om 

 de Sandvexter, som kunne anvendes til at overtrække Sandklit- 

 terne med Grønsvær, naar de nogenledes ere dæmpede med de 

 egentlige Saudvexter." 



Den udæmpede Klit, hvor Hjelmeformationen hersker, kaldes 

 ogsaa den „levende Klit" eller „Havklitten", den dæmpede derimod 

 den graa Klit eller Landklitten ^). 



Sav 



Fig. 17. En Klit, hvis midterste Parti Vinden har nedrevet og bortført. 

 I Forgrunden en yderst plantefattig Grusslette (Fotografi af Jørgen Larsen). 



Ofte bryder, som bekjendt. Naturen sit eget Værk ned; Vinden 

 sønderriver og nedbryder den Klit, som den selv har hjulpet til at 

 bygge op '^) ; sønderrevne Klitter træffes overalt i Klitterrænet 

 (Fig. 17); Klittens „Indvolde" ligge der blottede og tjene til Leg 

 for Vinden; de forlængst begravede udløbere af Hjelme, Rødder 



M Om Klitbuudens kemiske og andre Forhold se Bang I.e. 

 ■') Se f. Ex. Bang I.e. p. 8. 



