169 



af Pil og mange andre Planter komme atter tilsyne, tjene til Leg 

 for Yinden og filtres af denne mere eller mindre sammen. I Klitter 

 ved Lønstrup har jeg seet Hippophaes Grene og' Rødder vel be- 

 varede i 4 — 5 Alens Dybde. 



Fsainma arenaria ^ Djelmen (eller Klittaget), staaer i 1ste 

 Række som saudbindende Plante. E.Viborg, Andresen og 

 senere paa mere videnskabelig, indgaaende Maade B u c h e u a u (1. c.) 

 have skildret dens Yoxemaade, der omtrent er den samme som 

 Agropyrum Juncewns. Ikke uden Grund siger An d re s e n om den: 

 den er den mærkeligste og i en vis Henseende den højeste 

 Plante, Danmark har at opvise. Det formrigeste Skud er 

 bygget af tre Dele: en vandrende, en opstigende assimilerende, og 

 en blomstrende Del, — omtrent som den ovenfor afbildede Triticum 

 junceum. Det har først en vandret, straktleddet , med Lavblade 

 besat Del; Stæugelleddene ere 6 — 10 Cm. lange eller længere, 

 trinde, hvide, omtrent G Mm. tykke. Lavbladene have ingen normal 

 Plade, men en c. 1 Cm. lang stikkende Spids, der i Knoppen er 

 rettet fremad og sammenrullet, saa at Knopperne ere meget spidse 

 og meget let gjennemtrænge Sandet. Disse udløbende Skuddele 

 skulle kunne blive mange Metre lange. Viborg skriver om „Klit- 

 tagets Rødder", at de „igjennemløbe Sandklitterne undertiden i en 

 Længde af 20 — 30 Alen". Fra Bladfæstene udgaa traadformede, 

 tynde Rødder, som skulle kunne blive endog 5 Met. lange og bære 

 smaa Siderødder; alle unge Roddele ere tykke, noget svampede og 

 haarbærende, medens de ældre Dele, formedelst Barklagets For- 

 svinden, ere tyndere; kun Centralcylindereu skal her være tilbage, 

 dækket af Endodermis. I Klittens Overflade bøje Udløberne opad, 

 blive meget kortleddede, og Bladene blive til Løvblade; der frem- 

 kommer da en Tue af lange Løvblade ragende op af Sandet, tæt 

 omsluttende hverandre; uden Afbrydelse dannes der nye Løvblade 

 Aaret rundt, den strængeste Vintertid formodentlig undtagen; Hjel- 

 men er stedsegrøn^). Endelig naaer Skuddet i Blomst efter maaske 



\) Andresen siger, at den i Frost er gul, men om Foraaret vender 

 deu grønne Farve tilbage; Bladene voxe ved Grunden. 



