170 



i flere Aar at have ført et overjordisk Liv som kortleddet Assi- 

 milationsskiad ; det bliver atter straktloddet, blomstrer og døer bort 

 ned til det øverste Sideskud. Om alle Skud komme i Blomst, 

 forraaaer jeg forøvrigt ikke at sige. 



Forgreningen. Alle Knopper ere aabne. Af Udløbernes 

 Axelknopper voxe mange ud til nye udløbende Skud, men mange 

 udvikles ikke; de føre, vistnok gjennem mango Aar, et sovende 

 Liv. og naar Vinden sønderriver en Klit og de underjordiske Skua 

 blottes, sees saadanne sovende Knopper ofte direkte frembringe 

 Løvskud. Paa den oprette, kortleddede Skuddel kan der dannes 

 Udløbere, navnlig lige ved Knæet, som Skuddet danner ved sin 

 Ombøjning, og det baade fra Lav- og Løvbladsasler. Knopperne 

 paa de oprette Skuddele ere efter Buchenau desto kraftigere, jo 

 længere nede paa Skuddet de staa; de øverste skulle ikke udvikles 

 til Grene. Knopperne i Løvbladaxlerne voxe sædvanlig direkte ud 

 til Løvskud uden mellemliggende Udløber-Del; det er karakteristisk 

 for dem, at de staa saa opret og tæt tiltrykte til Moder- 

 axen (Andresen angiver Yinkelen til kun 5°), og da det samme 

 er Tilfældet med Døttreaxernes Sideskud, fremkomme de tætte, ^12 

 — 1 Met. høje Tuer, som udmærke Hjelmen fremfor Marehalmen; 

 allerede Viborg anfører dette. 



Hvad der gjør Hjelmen saa udmærket passende til de Forhold 

 under hvilke den voxer, er den Stimulus til Væxt, som Sandet 

 giver den; det er saa langt fra, at den kvæles af det tilflyvende 

 Sand, med mindre den paa kort Tid skulde blive begravet under 

 særdeles store Sandmasser, thi da antager jeg, at ogsaa den maa 

 bukke under. Dækkes de lodrette Skuddele med Sand, stimuleres 

 de tværtimod til stærkere Væxt, Leddene strække sig (formodentlig 

 spiller ogsaa Etiolement herved en Eolle), og Skuddet kommer atter 

 op til Lyset. Saaledes skal „en eneste Busk kunne foranledige 

 Dannelsen af en Klit paa 20 — 30 Alens Højde'". 



Løvbladenes Bygning er omtalt og tildels afbildet af 

 Duval-Jouve, Buchenau, Giltay, Samsøe-Lund (1. c. p. 47) og Andre. 

 De ere indtil ^/s Met. lange, men kun c. 5 Mm. brede, og mere 



