173 



siden af Bladet. Enkelte Spalteaabninger findes paa Undersiden 

 (st i Figuren); ellers ligge de i Oversidens Furer ^). 





Fig. 19. Elynnis arenarius. 



Bladtværsnit. De cblorofylførende Væv ere i B skraverede, de mekaniske 



(og Leptomet) hvide, Hadromet sort. 



I Begyndelsen af August fandt jeg mange modne Frugter lig- 

 gende paa Sandet i Skagens Klitter. Andresen omtaler Kimplan- 

 terne S. 166. Den 28de Marts 1878 saaede jeg Frugter; den 18de 

 Juli s. A. havde Kimplanterne allerede c. -/s Met, Højde (Bladene 

 naturligvis medregnede) , men Bladene vare endnu mærkværdigt 

 smalle; først paa dette Tidspunkt begyndte Forgreningen, idet hvide 

 Knopper begyndte at gjennembryde Bladgrundene. 1 1te November 

 s. A. havde Hovedskuddet omtrent samme Højde, de udløbende 

 Sideskud vare c. 13 Cm. lange og havde allerede selv dannet 

 Sideskud (altsaa af 2den Orden); deres Spidser begyndte allerede 

 at træde frem for Lyset med grønne Blade. 



G-alledannelser paa dens Eødder har jeg omtalt i Botau. 

 Tidsskrift 2). 



I Forbindelse med Psamma og Ehjmus kunne nogle andre 

 Græsser omtales, nemlig Festuca og Triticum-ArternQ , men de ere 

 langt mindre og svagere Planter, der ikke nær i den Grad, som 

 de to andre Græsser, kunne tage Kampen op med Sandet. Fe s tue a 

 rubra, navnlig Formen arenaria , voxer paa næsten al Jord, 



') Bladets Armpalissadevæv er omtalt og afbildet af Kareltschikoff 

 (Bull, de la Soc. des Naturalistes de Moscou, t. 41, 1858, p. 180, 

 tab. III). 



^) Bd. 10, 1877—79, p. 93. 



