145 



Tværsnittet af Blomsterstandens Skaft viser os de samme 

 Bygningsgrundtræk, som vi fandt hos de i det foregaaende behand- 

 lede Arter. Der findes en lav Køl. Epidermis, Spalteaabninger og 

 den klorofylførende Bark ere væsenlig som i Bladene; Endodermen 

 er meget tydelig, og Skaftets Marv er (ligesom det midterste Celle- 

 væv i Bladet) kollaberet og erstattet af en stor, axil Luftgang. 



En ikke synderlig haard Stereomcylinder af jævn Tykkelse 

 støtter Karstrængkredsen, der her bestaar af særdeles mange (mere 

 end 40) Mestomstrænge , af hvilke regelmæssig hveranden har og 

 hveranden (lidt tyndere) mangler Protohadromlakune (Tab. II, Fig. VI; 

 Tab. III, Fig. XII); Hadromets forskjellige Udvikling i disse tvende 

 Slags Strænge er ganske, som vi allerede lærte den at kjende hos 

 X. asperafa. 



5. X. scliizachne Mart. 



Ogsaa af denne Art har jeg undersøgt opblødt Materiale, der 

 dog kun nogenlunde egner sig. 



Den stærkt sammentrykte Bladplades Bygning er bl. a. karak- 

 teriseret ved den forholdsvis ringe Mægtighed, som Mestomstræng- 

 enes Stereombelægninger have. De mekaniske Cellers Vægge ere 

 heller ikke saa stærkt fortykkede og navnlig ikke haarde. som Til- 

 fældet ellers plejer at være; herfra danne dog Kantnerverue en 

 Undtagelse, idet Stereomet her er exceptionelt mægtigt. I disse 

 Kantstrænge findes to (mediane) Karstrænge med Hadrompartierne 

 vendte mod hinanden; den yderste har Protohadromlakune. 



Mesofyllets Celler falde ved Plantens Torring meget stærkt 

 sammen; Intercellularrummene i det indre Bladkjød ere temmelig 

 store, de parenkymatiske Ledningsskeder omkring Karstrængene 

 eller Karstrænggrupperne med deres Stereombelægninger ere meget 

 tydelig udprægede paa Tværsnittet, og det subepidermale Cellelag 

 er udviklet som udprægede, om end ikke særlig lange, paa Længde- 

 snit heldende Palissader; paa samme Snit ses ret store, spalte- 

 formede Intercellularer i Palissadernes Længdevægge. 



Overhudens radiale Vægge (sete paa Tværsnit af Bladet) ere 

 noget fortykkede, de øvrige derimod temmelig tynde; alle Yder- 



Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren 1S91. 10 



