151 



som i Bladeue overalt sammensat af lange , gullige , meget tyk- 

 væggede Sklerenkymceller med forvedede Vægge og runde . lige 

 Porer. Differenserne mellem Arterne kan søges dels i Antallet af 

 Karstrænge, dels i Stereomcylinderens Tværsnitsfigur; endelig kan 

 Tilstedeværelsen af en eller to Køle paa Skaftet afgive gode Arts- 

 mærker. I sidstnævnte Tilfælde (f. Ex. X. schizachne, X. laxifolia) 

 har den stærkeste Køl en Karstræng (eller vel endog et Par), 

 hvilke ere de eneste udenfor Centralcylinderen ^). 



Hos ingen Xyris-A.\i har jeg fundet Krystaller. 



Dersom vi af Vegetationsorganernes Anatomi skulde drage 

 nogle Slutninger angaaende Xyrideernes Slægtskabsforhold, maatte 

 vi vel bl. a. komme til det Resultat, at der ikke ytrer sig nogen 

 stor Lighed med Eriocaulaceeme. Paa den anden Side vise dog 

 mange andre Forhold af morfologisk Natur, at disse Planter utvivl- 

 somt ere deres Slægtninge, og den anatomiske Uoverensstemmelse 

 maa da forklares ud fra andre Synspunkter. Forend flere Former 

 af begge Familier ere undersøgte, og eventuelle Tilknytningspunkter 

 ad denne Vej ere fundne, vil en nærmere Betragtning af disse 

 Forhold være mere eller mindre famlende. 



Herpaa vil jeg derfor ikke indlade mig her. Det har kun 

 været Hensigten at yde Bidrag til en i anatomisk Henseende hidtil 

 saa godt som ukjendt Families Naturhistorie. Jeg skal slutte 



') Anatomiske Undersøgelser af den florale Region bar jeg ikke fore- 

 taget. Jeg skal kun omtale et Forbold, som jeg bar undersøgt bos 

 X. laxifolia og X. angusiifolia. Disse og andre Arter bave paa 

 Rygsideu af deres temmelig blanke Brakteer en bredere eller smallere, 

 aflang, hvidlig Plet af mat Udseende. Dette er et ganske lokalt 

 Assimilationsorgan, hvis Celler altsaa ere bladgrontboldige og 

 forsynede med lutercellularer samt dækkede af en Epidermis med tal- 

 rige, store Spalteaabuinger. Hele det ømge Væv, hvoraf Brakteen 

 er sammensat, saa vel Epidermis som Mesofyl (nogle meget tynde 

 Karstrænge fraregnede) er overmaade stærkt sklerotiseret: Væg- 

 gene ere mørkebrune, Cellernes Lysning er næsten forsvunden. Det 

 nævnte, assimilerende Vævparti strækker sig ikke gjennem bele Brak- 

 teens Tykkelse, men indtager omtrent den yderste Halvdel af denne. 

 Vævet indenfor er skierotisk. 



