206 



Mere betegnende for denne Art er det, at den Række af Lys- 

 pletter, som løber langs med Gatfinnen og derudover hen mod Hale- 

 finnen, bestaar af 6 — 7 -j- § — 6 = 12 til 14, med en lille Af- 

 brydelse i Rækken efter den sjette' eller syvende; ovenover denne 

 Afbrydelse sees, oppe paa Siden tæt under Sidelinien, en enkelt 

 Lysplet. Dertil kommer saa, efter et Mellemrum, tæt op til Hale- 

 finnen 2 paa hver Side, der dog ikke sidde tæt sammen, men i 

 temmelig stor Afstand fra hinanden, derved at den sidste er rykket 

 noget højere op, om end ikke helt op til Sidelinien. Den Gruppe 

 af 3 Lyspletter, som hos alle Scopelus-Avtex pryder Kroppens Sider 

 i Højde med Gattet, er her ordnet saaledes, at de — i nogen ind- 

 byrdes Afstand — danne en næsten ret Linie, der vel stiger op- 

 efter bagtil, men ikke er meget langt fra at indtage en vandret 

 Stilling. Den bageste af dem sidder helt oppe ved Sidelinien, den 

 mellemste over første anale, den forreste over Mellemrummet mellem 

 anden og tredje ventrale ^). Et subcaudalt Lysorgan af anden 

 Art — i Midtlinien paa Haleroden — er iagttaget hos 5 Exem- 

 plarer, et supracaudalt hos 3; men disse Organer ere uden Be- 

 tydning for Artsdiagnostiken. Det største foreliggende Exemplar 

 har en Længde — til Halefinneu — af c. 80"". 



Günther har i „Report on the pelagic Fishes" beskrevet eu 

 Scopelus scoticus efter smaa (9—16"") Exemplarer, tagne af „Tri- 

 ton" i „Færø -Kanalen". Hos de mindste vare Lysredskaberne 

 endnu ikke udviklede , men der oplyses heller ikke noget om deres 

 Fordeling hos de mere fremskredne, naar undtages, at Lysredskabet 

 paa Rygsiden af Halestilken manglede. Efter en mig af Hr. Dr. 

 Günther velvilligst meddelt Skitse af Lysorganernes Fordeling at 

 dømme, er det S. glacialis. 



De laterale Lyspletter cre slet ikke komne med og de andre ikke 

 videre nøjagtigt gjengivne paa Afbildningen i „Voyage en Scandinavie, 

 en Laponie" etc. Af Prof. Colletts Beskrivelse fremgaar det, at han 

 rimeligvis har havt den ægte S. glacialis for sig. 



