209 



f. Scopelus (Rhinoscopelus) Andrew Ltk. ? 



Ved Jakobshavn i Grønland fik Lægen Pfaff en lille Scopelus 

 (c. 17°""), der hører til de Arter, hos hvilke Snuden springer be- 

 tydelig frem foran Munden, der saaledes kommer til at ligge helt 

 under Hovedet. Der foreligger fra Atlanterhavet 3 Arter i et 

 ikke ringe Antal Exemplarer med samme Snudeform, af hvilke 

 den i H. t. Lysredskabernes Fordeling stemmer med en Art, som 

 jeg har benævnet S. Amlreæ ^). Af Lysredskaber iagttages de 

 3 sædvanlige Par under Underkjævens Grene, en stærkt skinnende 

 auteorbital paa hver Side, 3 (?) ved Brystfinnen, 5 Par mellem 

 Gjællespalterne og Bugfinnerne, 4 mellem disse og Gatfinnen og 

 derefter en Eække paa omtrent 16 — uden Afbrydelse (?) — , 

 derunder indbefattet de 2 subcaudale, der slutte Eækken. De 3 

 supraanale danne en ret Linie, der stiger skraat op under en Vinkel 

 paa c. 45°; foran og bagved dem den sædvanlige supraventrale og 

 posterolaterale. Exemplarets Tilstand tillader ikke en finere Analyse. 



2 a. Maurolicus Pennantii (Walb.). 



Synonymer: Scopelus borealis Nilsson, Maurolicus Millleri Kr., 

 M. amethyst'mopunctatiis Cocco. 



Afbildet i Bonaparte, Fauna d'Italia, Pesce, samt i Day, Fishes of 

 Great Britain and Ireland II. pi. 109 f. 2. 



M. Pennantii er ifølge Zoologiens Annaler fundot ved Bohus- 

 Ian og Norge (fra Kristiauiafjord til Vestfinmarken) samt ved de 

 brittiske Kyster, hvor Day (1. c. p. 51) beretter om dens Fore- 

 komst — stundom i Mængde — efter Paalandsstorme. Den kan 

 derfor hverken ved de brittiske eller ved de skandinaviske Kyster 

 regnes til de sjældneste Fiske. Ved de danske Kyster er den 

 dog kun iagttaget én Gang: det af Eedaktør Wulff indsendte 

 Exemplar fra Vendsyssels Strand. Fra Færøerne har Hr. Syssel- 



') M. H. t. denne Art og Underslægteu Bhinoscopelus m. henvises til et 

 senere udførligere Arbejde. 



Vidensk. Meddel, fra den uaturh. Foren. 1891. 14 



