211 



som identisk med M. amethystinopimctatus (o: Pennantii). Om 

 M. mucronatus Kluuz. (Røde Hav) skal jeg- udtale mig andensteds. 



M. H. t. de to andre middelbavske Arter. Maurolicus Poweriæ 

 og M. attenuatus, skal jeg her kun bemærke, at de høre til en 

 anden underafdeling af Slægten med meget kortere Gatfinne, hos 

 hvilken den dobbelte Eække af Lyspletter ikke alene naar til 

 Bugfinnerne, men til Begyndelsen af Gatfinneu. 



En mere ejendommelig Stilling indenfor Slægten indtager 



2 b. Maurolicus tripunctulcitus Esmark, 



hvis Original -Exemplar er taget i Nærheden af Madagaskar, men 

 af hvilken en norsk Hvalfanger har taget et Exemplar i Danmarks- 

 styr ædet paa 66° n. Br. og 28° v. L. Begge opbevares i Museet 

 i Kristiania. Jeg skal ved en anden Lejlighed komme til at om- 

 tale denne interessante Form nærmere, men kan forbigaa den her, 

 da Arten allerede er kortelig beskreven af afdøde Esmark. 



3. Argyropeleciis Olfersii (Ciiv.) 



Afbildet i C u vi er Règne animal pi. XIII f. 2 og af Dilben 

 og Kor en 1. c. pi. III i. 6. 



Siden v. Düben og Koren i 1844^) beskreve et Exemplar af 

 Stemoptyx Olfersii Cuv., som den ^^li 1834 var fundet opdrevet paa 

 Ranen Strand i Nordlandene (Helgeland) — af et andet ligeledes i 

 Nordlandene fundet Exemplar forelaa der samtidig Forfatterne en 

 Tegning — er der, som af Prof. C olie tt 2) oplyst, i Aarenes Løb 

 faldet et ikke ubetydeligt Antal af denne iøjnefaldende Fiskeform 

 ved den norske Kyst fra Bergen til Tromsø — de fleste omkring 

 Bergen, hvor den endogsaa i enkelte Aar har vist sig i flere 

 Individer, dels drevne op paa Stranden ved de udenfor liggende 

 Fiskevær, dels i Maven paa større Fiskearter. Syd for Bergen er 



1) Ichthyologiske Bidrag (Kgl. Sv. Vet. Akad. Handl. 1844) p. 80. 



2) Norges Fiske (1875) (Tillæg til Christiania Vidensk. Selsk. Forb. f. 

 1874) p. 149. 



14* 



