233 



P. atlanticHs ikke alene er forskjcllig fra de to af mig adskilte 

 arktiske Arter, meu virkelig, som Krøyer antog, en for Viden- 

 skaben ny Art. Et bestemt Svar paa Spørgsmaalet kan næppe — 

 da Original -Exemplaret er gaaet tabt — gives, førend Tilfældet 

 fører en ny „P. atlanticus'-'- til vore Kyster. 



,,P. borealis''), hvorimod Sideliniens Skæl vare lidt talrigere (c. 61) 

 hos „P. horealis'' end hos „P. atlanticus'', hvor de først ophøre bag- 

 ved Hudfinnen, medens de hos „P. horealis" (o: Krøyeri m.) stanse 

 foran denne — et Forhold, der vistnok er en naturlig Konsekvens af 

 Hudtiunens forskjellige Plads. Han fremhæver endvidere, at P. atlanti- 

 cus har en nøgen Linie (uden Skæl) paa Bugen mellom Bryst- og 

 Bugfiuuerne — dette nøgne Parti gjenfinder jeg hos P. Cuvieri — 

 samt de stærke „Aareforgreninger" paa flere af Gjællelaagsbenene hos 

 „P. borealis", og endelig at Underkjæven er forholdsvis længere hos 

 P. atlanticus, saa at Kjæveledet kommer nærmere ved Øjet end hos 

 „P. horealis". For senere Undersøgelsers Skyld vilde jeg ikke lade 

 disse Smaatræk uomtalte. 



