238 



og derfor ser jeg mig heller ikke i Stand til at afgjøre. om alle 

 Gastralhulerne naa til Stammens Bund. Kanalforbindelse mellem 

 Gastralhulerne mangler ganske. 



I Stammens ydre Væg under Kutikulaen findes overordentlig 

 faa og spredte Spikier, af samme Form som de senere beskrevne, 

 og hist og her ses ogsaa et ganske enkelt Spikulura i de mellem 

 de enkelte Gastralhuler liggende \ægge. 



Polyperne, d. v. s. den frie øvre Del af Enkeltdyrene, ere 

 19 i Tallet, temmelig store, nemlig fra 5 — 9"™ lange, og af 

 nogenlunde ens Tykkelse; de midterste synes at være de længste, 

 men nogen Regelmæssighed i Størrelsesforskjel, hvoraf man kunde 

 slutte noget med Hensyn til deres relative Alder, har jeg ikke 

 kunnet finde. 



Kroppen viser udvendig 8 svage Længdefurer, der svare til 

 Skillevæggenes Udspring, og 8 mellem disse liggende, noget hvæl- 

 vede, bredere Partier. Armene ere lange, 3™™ eller derover, for- 

 synede med to Rækker af Pinnuler, mindst 20 Par af disse. S pi kel- 

 besætningen er overmaade sparsom, og enkelte af Polyperne 

 ere saa godt som helt nøgne ; den ud efter vendende Side af Dy- 

 rene er altid noget rigere forsynet, og talrigst forekomme Spiklerne 

 her noget under Armkrandsen og nede ved Basis mod Stammen: 



paa disse Steder er der antydet en 

 Ordning i 4 Dobbeltrækker (Fig. 3), 

 medens der paa den mellemliggende 

 Strækning kun hist og her ses enkelte 

 Spikier. Paa nogle Individer ses ogsaa 

 nogle Spikier paa de udadvendende 

 Armes aborale Side, men derimod ikke 

 paa Pinnulæ. Ogsaa Svælgsækken er 

 uden Kalklegemer. Denne sparsomme 

 Forsyning med Spikier er aabenbart 

 karateristisk for Dyret og ikke en 

 Følge af Opbevaringstilstanden, der i 

 det Hele er god; Rigtigheden heraf 



9^ié^åhM 



's^<Z. 



vé. 







/IlilllJllV'.iM 



Mtwfpirtli/ 





Fig. 3. Den med Spikier stær- 

 kest forsynede Del af en af de 

 ydre Polyper (forst.). De lod- 

 rette Linier svare til Skille- 

 væggenes Udspring. 



