239 



bevises ogsaa ved Forholdet paa Stammen, hvor Kutikulaen jo i al 

 Fald vilde have forhindret en Afskrabning af Spiklerne. Alle Spiklerne 

 ere farveløse og have væsenlig samme Form (Fig. 3 og 4); deres 

 Omrids kan nogenlunde sammenlignes med en Haandvægts; men 

 de ere flade, kun svagt hvælvede paa den udadvendte Side; Kon- 

 turen paa de lange, oftest altsaa noget indknebne, Sider er uregel- 

 mæssig fint takket, hidrørende fra de ganske smaa Tuberkler, hvor- 

 med Spiklerne ere besatte , og som svare til de ganske anderledes 

 grove, takkede eller tornede Fremspring, der ere karakteristiske for 

 de fleste andre Alcyoniders Kalklegemer. Længden er hyppigst 

 0,08""°, undertiden 0,095 eller 0,05""°. Som det vil ses ved Sammen- 



Fig. 4. Spikier, stærkt forstørrede. (Vérick, Od, Obj. VII). 



ligning med andre kjendte Alcj-oniders Spikier, ere disse ganske 

 . ejendommelige og i og for sig alene egnede til at karakterisere 

 Formen som nv; og ikke mindre ejendommelig er den fuldstændige 

 Mangel paa alle langstrakte, ten- eller køUeformige saavelsom grenede 

 eller sammensatte Kalklegemer. 



Om Polypernes Farve kan jeg intet nærmere angive; da 

 Dyret kom mig i Hænde, var der hist og her Spor af violet Farve, 

 men denne er nu ogsaa helt forsvunden. Polyperne kunne 

 aabenbart ikke trækkes ind eller krænges ind i den ved Ku- 

 tikulaen afstivede Stamme; thi i modsat Fald vilde vel ikke alle 



