251 



an paa Beskafï'eiilieden; der er dog altid et fælles for disse 

 Gj anstände, nemlig at de frembyde en nogenlunde ren Overflade, 

 paa hvilken der navnlig ikke voxer smaa Alger, "Hydroider etc. med 

 den dem tilhørende Vrimmel af Orme, Gammarider etc., hvilke snart 

 vilde fortære alle Ægene, uden at den vogtende Gobius helt kunde 

 forhindre det; en sa a dan, i denne Forstand ren. Overflade 

 frembyde alle af Mennesker nedsænkede Gjenstande; 

 det er sikkert derfor, at de saa ivrig eftersøges. 



Der er da nu i det foregaaende bleven gjort Rede for 3 af vore 

 Kutlingearters Æg og Ynglemaade ; tilbage staar endnu kun vor fjerde 

 almindelige Art: Gobius Ruthensparri Denne Art ynder mere 

 end nogen af de andre Zoster a-Region en (Bændeltangen) 

 ved vore Kyster, og mere det klare og friske Vand end de 

 lukkede Fjorde. Den finder derfor Yndlingsopholdssteder ved 

 Fænø og i de nærmeste Egne; man ser den der, i det mindste den 

 største Del af Aaret, i store Flokke mellem Bændeltangen; men 

 ogsaa paa dybere Vand, ud paa 7 — 10 Favne, gaar den ; den ynder 

 i det hele taget at opholde sig paa d y b e r e V a n d end de 8 

 andre Arter, medens dog Aarstiderne kunne influere en Del paa 

 disse Forhold. Dette er et for Opdagelse af dens Ynglemaade 

 meget uheldigt Forhold; thi man er derved udelukket fra direkte 

 med Øjnene at kunne iagttage dens Færd, og maa nøjes med Fiske- 

 redskabernes og Skrabens temmelig tilfældige Indhold; ikke desto 

 mindre lykkedes det mig, omtrent samtidig med at de andre Gobier 

 begyndte at lege, den 9de Juni at finde paa et fra c. 7 — 8 Favne 

 Vand opfisket Exemplar af Laminaria saccharina en Gruppe af 

 Gobius-Æg (se Fig. 8 a — b), der i flere Henseender adskille sig fra 

 de andre 3 Arters Æg (se Fig. 9) og derfor med stor Sand- 

 synlighed maatte henføres til Gobius Ruthensparri, en Sandsyn- 

 lighed, der ved Komparation med Æg af modne Hunner blev til 

 Vished. 



Disse Æg ere c. Ojs""" lange og c. 0,6°"" paa det bredeste, 

 men have, som Fig. 9 viser, i Modsætning til de andre 3 Arters 

 Æg den frie Pol tilspidset paa en meget ejendommelig Maade, der 



