150 



udpege Nordgrænsen for M. arenaria. Jeg skal alene holde mig 

 til Evropa. 



Fra det sydvestlige Frankrig er M. arenaria udbredt til de 

 britiske Øer, Belgien, Holland, Tyskland, Danmark og det sydlige 

 Sverig; i Østersøen angives den at naa op i den Botniske Bugt 

 indtil 62° 36'^). Dernæst angiver G. O. Sars ^j, at den fore- 

 kommer langs hele den norske Kyst, og der er ingen Grund til 

 at tvivle om Rigtigheden heraf. Jeg skulde ogsaa tro, at den 

 M. arenaria, som efter K nip o witsch 's Angivelse^) lever i Hvide 

 Havets varme (men ikke i den kolde) Area, er den rette. 

 I øvrigt niaa det være forbeholdt den sidst nævnte Forsker, der 

 har faaet overdraget den biologiske Undersøgelse af Euslands Nord- 

 kyst, nærmere at udrede M. arenaria'^ Udbredelse i disse Egne. 



Uagtet dette Afsnit af vor Undersøgelse ifølge Sagens Natur 

 maatte blive ret ufuldkomment, saa fremgaar dog heraf, at Mya 

 arenaria maa betegnes som en boreal Art. Ved det nordlige 

 Evropa gaar den ganske vist ind i den arktiske Zone, men denne 

 Egn fortjener som bekendt kun ved Beliggenhed, ikke ved Klimat- 

 forhold, Navn af „arktisk". 



Det vil altsaa ses, at Mya arefiaria's nutidige Udbre- 

 delse, saaledes som den kan begrænses efter denne 

 Undersøgelse, paa smukkeste Maade kommer i Sam- 

 klang med den Kendsgerning, at Arten savnes i Istids 

 Aflejringer. 



Naar vi nu, efter at være naaede til en sandere Erkendelse 

 af Mya arenaria^ Udbredningsforhold, paa ny rejse det Spørgsmaal, 



^) Jfr. G. Kojevnikov. La faune de la mer baltique orientale etc.: Con- 

 grès internat, de Zool. 2ème gess. à Moscou 1892, I, p. 151. 



^) Mollusca regionis arcticæ Norvegiæ, 1878, p. 92 og p. 355. 



^) L'Ann. du Musée zool. do l'Acad. Imp. des Se. de St. Pétersbourg. 

 1896, p. 29 og p. 32. 



