136 



véritable patrie, elle est descendue dans les mers du nord de 

 l'Europe, jusques et y compris la Manche et une partie de nos côtes 

 de l'Océan". ^) 



Men udstrække vi Undersøgelsen til ogsaa at omfatte Artens 

 Udbredelse under Istiden, møde vi straks Kendsgerninger, der van- 

 skelig lade sig forene med Anskuelsen om en arktisk Oprindelse. 

 Mya arenaria er nemlig ikke kendt fra glaciale Lag, hverken i 

 Danmark^) eller paa den skandinaviske Halvø ^). 



Vi staa altsaa overfor det Særsyn, at en Art, hvis nutidige 

 Udbredelse angives at spænde Polarbæltet rundt, under Istiden ikke 

 har levet i Nord-Evropa, men er indvandret senere. Dette er i 

 afgjort Strid med arktiske Dyreformers Natur: de have netop draget 

 Nytte af de forandrede Klimatforhold og udbredt sig til Egne, hvor 

 de nu enten ikke længere ere at finde eller, om de have holdt 

 Stand, ere at betragte som „Efterlevere" (Reliktformer) fra Istiden. 



Min Opgave skal da være paa de følgende Sider at vise, at 

 denne Mangel paa Overensstemmelse mellem Artens nutidige og 

 fortidige Udbredelse skyldes — ikke en eller anden mærkelig 

 Egenskab ved Dyret, men — Forfatternes mangelfulde Opfattelse 

 af Artsbegrebet „Mya arenaria''', eller med andre Ord, at den 

 h øj nordiske Form, som man har givet ud for Mija are- 

 naria, slet ikke er denne Art. Vel har jeg ikke været i 

 Stand til at gaa samtlige i Litteraturen omtalte Eksemplarer efter, 

 men jeg har dog haft til Undersøgelse et saa betydeligt Materiale 

 og fra saa mange forskellige Lokaliteter, at jeg drister mig til at 

 paastaa, at alle Angivelser om Forekomsten af Mya arenaria i 

 højnordiske Egne bero paa Fejlbestemmelser. 



' ) Journ. de Concbyl. 3. sér. T. Ill, 1863, p. 254. 



^) Den nævnes ikke fra Vendsyssels diluviale Dannelser af Jap. Steen- 



strup (i Johnstrup: Om de geologiske Forhold i den nordlige Del at 



Vendsyssel, 1882) eller af Jessen (Danmarks geol. Undersøgelse. I. Kk. 



Nr.3. 1899). 

 ^) M. Sars: Fossile Dyrolævningor fra Quartærporioden. 18G5. 



Thiulén: Om de i Boluislilns postpliocena eller glaciala formation 



forekoramande mollusker. 1866, p. 17. 



