Overgange mellem Lyngheden og Grimmiaheden er allerede omtalt; 

 endnu mere iøjnefaldende ere Overgangsformerne mellem Lyngheden 

 og Urtemarken. Her danner Vegetationen som oftest flere Etager; 

 de nedre Etager dannes af Lyngplanter, den øverste i Reglen af 

 høje frodig voxende Urter. Som oftest ere Urte-Arterne faa, men 

 Rigdommen af Individer er forbausende. For at belyse dette nær- 

 mere vil jeg anføre som Exempel en af de mere typiske Overgangs- 

 former. Den saa saaledes ud: 



1. Etage. Mosser som Undervegetation. 



2. — Empetrum nigrum. 



3. — Vaccinium uliginosum = V. Myrtillus = Ruhus. 



4. — Hieracium prenanthoides = Aira flexuosa > Ranunculus 



acer. 



Den 4. Etage gav Vegetationen dens Præg. Indblandede fandtes 

 16 Arter af de som spredtvoxende anførte Urter, hvoraf de fleste 

 tilhørte den 4. Etage. 



Rrat. Af de Lavamarker, jeg saa, ere Eldborgarhraun og 

 Büöahraun de eneste, som indeholde Krat. 



Eldborgarhraun er meget rigere paa Krat end Büöahraun. 

 Folk fortæller, at Krattet før har været meget mere udbredt, og 

 ved første Blik ser man ogsaa, at det er i stærk Tilbagegang, idet 

 man mange Steder ser raadnende Birkerødder og Rester af Stammer 

 stikke frem. Det er her som overalt i Island hovedsagelig Skov- 

 hugsten, der har ødelagt Krattet. De spredte Buske af c. 1 M. 

 Højde (de højeste indtil 2 M.) forekomme fortrinsvis i de lavere 

 Partier af den uregelmæssige Bloklava, Foruden Betula odorata 

 forekom Soy^bus Aucuparia sparsomt og Salix phylicifolia hist og 

 her i Smaabuske. 



Büöahraun. Her forekommer Krattet ogsaa i de lavere 

 Partier af Lavamarken, men fortrinsvis i de mindre dybe, større, 

 skaalformede Fordybninger. Meget ofte træffer man her et ring- 

 formet Bælte af Betida odorata i de Spalter, der begrænse For- 

 dybningen, hvorimod dennes Midtparti, der bestaar af den indstyrtede 



