83 



Bdöahraun, er mig noget gaadefuldt, da mau sikkert tør formode, 

 at Grimmiaheden den Gang har spillet en stor Eolle der. I Thor- 

 oddsens citerede Arbejde omtales Vegetationen ikke nær saa udførlig, 

 der fremhæves kun, at i de „utallige Huler og Fordybninger findes 

 en frodig Vegetation af Bregner og Blomsterplanter, hvoraf enkelte 

 endog høre til de i Island sjeldneste Arter". 



Hvad der i den senere Tid er skrevet om Lavamarkernes 

 Vegetation i andre Dele af Landet af Grønlund og Thoroddsen, gaar 

 jeg ikke ind paa her, da det nylig er blevet behandlet af Ostenfeld ^). 



Førend jeg omtaler Forskellen mellem de enkelte Lavamarkers 

 Vegetation, vil jeg give et almindeligt Overblik over de forskellige 

 Vegetations -Former, der optræde; jeg tager derved Hensyn til alle 

 de nævnte Lavamarker, men Büöahraun vil dog, da jeg har studeret 

 det grundigst, danne Grundlaget for Skildringen. 



Klipperne. I Klippernes Overflade findes i Eegelen en Mængde 

 smaa Huller (Lavablærer). Disse Huller ere af varierende Størrelse 

 fra omtrent et Knappenaalshoveds til en 25 Øres Omfang. For- 

 medelst Tilstedeværelsen af disse Huller danne Klipperne en bedre 

 Bund for Plantevæxt end de glatte, ■ præglaciale Basaltklipper. Smaa- 

 dele, som Vinden fører med sig, aflejres i Hullerne. Klippens 

 spredte Mosser ere hovedsagelig knyttede til Hullerne, og det samme 

 kan siges om Busklicheuerne, dog gælder det ikke disse i saa høj 

 Grad. Meget ofte træffer man de større Huller fyldte af smaa Mos- 

 puder, andre Steder ser man, at Mospuden har bredt sig udover 

 Hullets Bredder, hvorved der dannes Overgange til de større Mos- 

 puder, hvor Forbindelsen med Hullerne er udvisket. Voxende i 

 disse Huller fandt jeg hyppig i Bdöahraun Epilohium collinum, 

 smaa og lave Exemplarer, og en enkelt Gang et Individ af Viola 



1) C. Ostenfeld : Skildriuger af Vegetationen i Island. Bot. Tidsskr. 22. B. 

 Kjøbenhavn 1899. 



6* 



