62 



desuden forekommer Mosser undertiden i rigelig Mængde og Li- 

 cliener. 



De hyppigste Græsarter ere: Aira cæspitosa, Poa alpina 

 og Festuca ovina; desuden Antlioxanthum og Ayrostis canina; Poa 

 nemoralis kan ogsaa træffes. 



Spredt liist og her forekomme mange Planter: 



Polyfjonum viviparum. 

 AUctorolophus minor. 

 Myosotis arvensis. 

 Erigeron neglectus. 

 Taraxacum vulgare. 

 Alchemilla vulgaris. 

 Galium silvestre. 

 Alchemilla alpina. 

 Luzula spicata. 

 L. niultiflora. 

 Galium verum. 

 Carex vulgaris. 



foruden flere andre. 



Carex rigida. 

 Cerastium vulgatum. 

 Draba incana. 

 Equisetum arvense. 

 Eu]}hrasia latifolia. 

 Thalictrum alpinum. 

 Gentiana campestris. 

 G. amarella. 

 G. nivalis. 

 Tofieldia horealis. 

 Cerastium alpinum. 

 Vicia, cracca. 



Paa tørre, sparsomt bevoxede Skraaninger, hvor Jordbunden 

 ofte er tynd, danne Ehjna og spredte, lave Græsarter ofte Vegeta- 

 tionen. Her optræder undertiden Viola tricolor i saa stor Mængde, 

 at disse Steder vise sig blaa i Afstand. 



Hvad Vegetationen paa de højere, kuppelformede Partier angaar 

 (bali), henvises til Øst-Isl. Veg. p. 52—53 (Tun. 1). 



Paa fugtige Steder, et Slags Overgang til de fugtige Enge, 

 voxe Caltha palustris ofte i Mængde , Cardamine pratensis rigelig 

 og desuden Koenigia og Montia rivularis. Gramineerue ere blandede 

 med Cyperaceer. 



Hvor andre Formationer ere underkastede Dyrkning, finder man 

 længe adskillige af de Planter, der tilhørte den forrige Vegetation. 

 Saaledes ere Gramineerne længe blandede med Cyperaceer, hvor en 

 tørlagt Myr er bleven opdyrket til Tun. Det samme træffer man, 

 hvor Sandvegetationen er bleven underkastet Dyrkning. Jeg saa 

 f. Ex. ved Ölafsvik, hvor en Del af Tunet var en opdyrket, sandet 

 Strandvegetation, Armeria maritima forekomme i forbausende Mængde. 



