55 



den lijppigste og koldeste i denne Egn , stryger saaledes langs 

 med dem. 



Fuglebjergenes Vegetation begunstiges, foruden ved Fugle- 

 gødningen, derved, at Stenrasets forstyrrende Virkninger ere mini- 

 male, idet den lodrette Klippevæg bedre end de omkringliggende 

 Klippevægge mudstaar Vanderosionen. Desuden er der ofte under 

 saadanne Bjerge forholdsvis godt Læ. I lang Afstand ere Fugle- 

 bjergene kendelige ved sin grønne Li. Sædvanlig ere Lierne be- 

 voxede nedentil, medens den øvre Del optages af Sten- eller Grus- 

 Lien; nedenfor Fuglebjergene er dette, som fremhævet, omvendt; 

 her er Grønlien øverst , Stenlien eller Gruslien nederst. Fugle- 

 bjergenes Grønli strækker sig mere eller mindre langt ned, og under- 

 tiden er hele Lien grøn som ved Grafadrangur. I Fuglebjergene 

 skelner jeg mellem Vegetationen i Fuglebjergslieu og i selve Bjerg- 

 væggen. 



Fiiglebjergsliens Vegetation er som oftest stærkt blandet, snart 

 har man for sig en typisk Urtemark, snart Urte-Græsmark eller en 

 typisk Græsmark. De hyppigste Planter ere de sædvanlige Li- og 

 Klippeplanter. Ved Melabjarg forekom en Strandplante, Cochlearia 

 officinalis, i stor Mængde; den er sikkert bleven ført derop ved 

 Fuglene. 



Urtemarkens hyppigste og mest udbredte Urter ere: 



Leontodon. 

 Geranium. 

 Angelica. 



Archangelica. \ Rumex Acetosa. 



Stellaria media. I Galium verum. 



Oxyria. | Myosotis arvensis. 



Hyppig forekommende ere: 



Gentiana campestris. 



Viola tricolor. 



Spiræa. 



Silène maritima. 



Cerastium vulgatum. 

 Arahis petræa. 

 Cap>sella. 

 Linum. 



Desuden forskellige af de almindelige Urteli-Planter. 

 Græsmarkens dominerende Planter ere: 



Agrostis canina. \ Aira ftexuosa. 



