53 



Urtemarken er, efter min Opfattelse, mindre stabil end de 

 andre Formationer, og den udvikles, vistnok som oftest, til Græs- 

 mark. Dog er det sandsynligst, at den vil holde sig uforandret paa 

 de gødede Steder, saalænge Forholdene ikke forandres. 



Urtelien. I Kløfter, Lavninger og paa Afsatser i Klipperne, 

 hvor der findes mere eller mindre rigelige Lerlag aflejrede af Vand 

 og Vind, findes der ofte en karakteristisk Urtevegetation, hvor 

 Græsarter ofte mangle. 



I de øvre Ender af Dalene, hvor saadanne Lerlag findes i Læ 

 af Afsatser eller i Lavninger, træffer man flere Steder Alchemilla 

 vulgaris og Geranium silvaticum pletvis udbredt i rigelig Mængde, 

 med forskellige andre Urter indblandede, dog ikke Gramineer. 



Paa mindre Afsatser i selve Klipperne og i Kløfter optræder 

 en Urtevegetation af helt andet Udseende. De Urter, der her 

 dominere , ere : Hieracier, Chamænerium latifolium , Angelica , Ar- 

 changelica, Rhodiola og flere Saxifraga -Artev. Her forekomme 

 Gramineer som oftest indblandede. 



Længere nede, i Liernes nedre Del, træffes af og til en ren 

 Urtevegetation pletvis udbredt, især paa Steder, som ere udsatte 

 for svage Forstyrrelser af rindende Vand, og hvor der afsættes Ler. 

 Denne Vegetation holder sig ikke ublandet i Længden, thi saasnart 

 Forholdene blive roligere, indfinde Græsarterne sig, og Vegetationen 

 bliver en Urte-Græsmark. 



Urtemarken har den største Udbredelse i Liernes nedre Del, 

 men er næsten altid græsblandet og kunde saaledes passende kaldes 

 Græs-Urteli. 



Som Regel er her ikke Tale om nogen enkelt Plante som 

 dominerende. Det, som giver Vegetationen dens Præg, er de mange 

 blomstrende Individer af de forskellige, uregelmæssig og ujevnt 

 fordelte Arter. 



I denne uensartede Vegetation findes dog nogle Arter, der 

 jevnlig forekomme i størst Mængde paa de forskellige Steder, som: 



Geranium silvaticum. I Alchemilla vulgaris. 



Orchis maculatus. I Spiræa Ulmaria. 



