28 



Fjeldmarken. Af Fanerogamer spille kun Salix herbacea og Sih- 

 baldia procumhens en væsentlig Kolle, idet de danne Samlag, som 

 maa anses for karakteristiske for Fjeldmarken. 

 Fjeldmarkens hyppigste Planter ere: 



Salix herbacea. 

 Saxifraga rivularis. 



Sibbaldia procumbens. 



Oxyria digyna. 



Disse Planter anser jeg for egentlig at tilhøre Fjeldmarken, da 

 de synes at forekomme der med størst Frodighed, men de forekomme 

 ogsaa rigelig længere nede. 



Ranunculus glacialis, 

 Pedicularis flammea, 



Luzula arcuata, 

 Epilobium an agallidifolium 



har jeg kun fundet i Fjeldmarken (i 300 — 600 M. o. H.). Luzula 

 arcuata er den almindeligste; jeg traf den overalt i Fjeldene. 

 I 300 — 400 M. begyndte den at vise sig, ved c. 500 M. var den 

 rigeligst, højere oppe blev den sjældnere. De andre 3 Arter ere 

 kun kendte fra enkelte eller faa Steder. 



Desuden forekomme mange andre Arter. 



I en Højde af 400 — 600 M. traf jeg saaledes overalt i Fjeldene 

 efterfølgende Planter. De ere ordnede efter, hvor hyppig de blev 

 noterede. De hyppigst noterede staa først. 



A. Hyppige: 



Silène acaulis. 

 Car ex rigida. 

 Polygonum vivipaviim. 

 Empetrum nigrum. 

 Loiseleuria procumbens. 

 Cassiope hypnoides. 

 Armeria maritima. 

 Arabis petræa. 

 Veronica alpina. 

 Thalictrum alpinum. 

 Luzula spicata. 



B. Mindre hyppige: 



Betula nana. 

 Dryas octopetala. 

 Papaver radicatum. 



Juncus trifidus. 

 Saxifraga cæspitosa. 

 Alchemilla alpina. 

 Cerastium alpinum. 

 Aira alpina. 

 Thymus Serpyllum. 

 Saxifraga oppositifolia. 

 Gnaphalium supinum. 

 Cerastium trigynum. 

 Poa glauca. 



Salix glauca. 

 Trisetum subspicatum. 

 Poa alpina. 



