25 



oftest paa skraauende Bund, mon kunne ogsaa træffes paa flad Bund. 

 Mindre Moskær (Di) ^) forekomme meget ofte spredte hist og her i 

 Starkærene, hvor Kilder træde frem af Jorden, desuden træffes de 

 meget hyppigt i Fjeldskraaningerne. Højere oppe i Fjeldene, i den 

 nedre Del af Klippepartiet, ser man meget hyppig de mange Dier 

 ordnede mere eller mindre tæt i lysegrønne Bælter. Disse Bælter 

 have ofte stor Udbredelse i horizontal, men kun ringe i vertikal 

 Retning. Dette staar i Forbindelse med, at Vandet træder frem 

 mellem Basaltlagene og bredes ud over de nedenfor værende Klipper, 

 hvor da Mosserne finde en gunstig Bund. Denne Vegetation be- 

 gynder med spredte Mospuder, der med Tiden udvikles til de nævnte 

 Bælter. 



Paa Bredder af Bække og Søer findes ofte fugtig Mosvegeta- 

 tion, der i alt væsentligt ligner Dierne, dog findes i Eegelen flere 

 indblandede Arter. 



Størst Udbredelse have Moskærene ved Fjeldets Yoå, hvor de 

 mange Kilder springe frem; her gaar de umærkelig over til Myren, 

 som allerede er nævnt. 



De Mosser, der synes at spille Hovedrollen, ialtfald i Dierne, 

 ere: Phîlonotis fontana og Mniohi^yuin albicans v. glac'ialis. 



Desuden forekomme : 



Bryum Duralii. Marfinellia undulata. 



B. ventricosum. Jungermannia cordifolia,. 



B. pallens. Ästrophylhmi cinclidioides. 



Amhlystegium giganteum. Anisothecium squarrosum. 



A. exannulatum. Acrocladium cnspidatum o. fl. 

 Philonotis calcarea. 



Spredt hist og her i Mosdækket forekomme: 



Marchantia polymorpha meget Cerastium trigynum. 



hyppig og ofte i Maiugde. Montia rivularis. 



Epilobium alsinifolium. Saxifraga rivularis. 



E. Hornemanni. Ranunculus hyperboreus. 



M Cfr. Øst-lsl. Veg. p. 73. Moskærene ere her behandlede under Mos- 

 vegetationen b., hvor der findes en nærmere Beskrivelse af Di. 



