Carex dioica. ' Potentilla verna. 



Tofjeldia. Viola palustrif;. 



Galium silvestre. 



Hyppigst forekommer en Undervegetation af Mosser som: 



Amblystegium revolvcns. Martinellia undulata. 



A. stellafum. i Sphagnum teres. 



A. scorpioides. i S. fimbriatum. 



A. sarmentosum. I S. Warnst orfii. 



A. uncinatum. Paludella squarrosa. 



Oncophorus Wahlenbergii. Sphagnum Lindbergii. 



I Tuerne træffes desuden: 



Grimmia ericoides. ] Dicranum palustre. 



Polytrichum gracile. i Hylocomium parietinum o. fl. 



Ptiliditim ciliare. 



De dominerende Arter C. chordor-rhiza og Eriophornm angusti- 

 folium forekomme mest udbredte paa de lavere Steder; de danne 

 ofte rene Samlag paa større Partier. Scirpus cæspitosus findes der- 

 imod paa de lavere Tuer og nederst i de større. De andre Arter 

 forekomme da spredt indblandede. Man træffer ogsaa flere Steder 

 flere dominerende Arter indblandede mellem hverandre. I Nærheden 

 af Søer træffes saaledes hyppig nogle af Eørsumpplanterne domi- 

 nerende i Forening med de andre Arter. Som Exempel herpaa 

 skal anføres følgende Sammensætning af Vegetationen: C. rostrata 

 = Meuf/anthes = C. cordoi^rhiza > C. vulgaris = Erlophoruvi 

 migustifolium. Andre Steder er Grænsen mellem Floi og Rørsump 

 skarpere, idet man mange Steder træffer C. cliordorrhlza- og E. 

 an^rMsfi/bZ/a -Vegetationen grænsende næsten tæt til Carex rostrata- 

 Vegetationen i Søen. Med Tiden rykker C. rosfrato-Bæltet længere 

 ud i Søen , idet denne ved Buudfældning af forskellige Dele er 

 bleven mindre dyb, og da rykker î'ioi -Vegetationen efter. 



Paa den anden Side gaar en Floi over til Myr; Mellem- 

 formerne ere mange og have snart mere Lighed med en Floi snart 

 med en Myr. 



En Floi ser mere smudsiggrøn ud end Myren. Bunden ei-, 

 som fremhævet, mindre sejg. Paa de mere sumpede Strækninger 



