tilstede i større Antal ved den til Bryozoen ophængte Pol (Fig. 4) 

 end ved den modsatte Pol (Fig. 5); paa den foreliggende Æggeskal 

 har jeg talt 44 Traade ved førstnævnte og 32 ved sidstnævnte Pol. 

 Skæres Æggeskallen igennem efter Længden (Fig, 6 og Fig. 7). ses 

 det, at Traadene ere ulige lange ved den enkelte Pol, saaledes at 

 Længden tiltager fra Periferien, og dernæst, at Traadene ere læn- 

 gere ved den ophængte Pol (Fig. 6) end ved den modsatte (Fig. 7); 

 de længste Traade ved hver Pol maale henholdsvis 5 og 4 Mm. 

 Ankertraadenes ulige Længde tilsigter naturligvis at sprede Mod- 

 hagerne over en større Strækning af den Traad , hvori Ægget er 

 ophængt (jfr. Fig. 3). 



Den enkelte Poltraad udtyndes distalt, men udvider sig i Enden 

 til et blosterlignende Parti med 2 — 5 Flige og opnaar derved den 

 omtalte Lighed med et Skibsanker; Fligenes Eand er indbøjet og 

 takket. Fig. 8 — 13 vise de væsentligste Former, hvorunder Anker- 

 apparatet optræder. Fig. 8 fremstiller den simpleste Ankerform, 

 som jeg har kunnet finde, nemlig den 2-grenede. I Fig. 9 er den 

 ene Flig bredere end den anden og med en Indskæring paa Midten; 

 i Fig. 10 naar Indskæringen dybere, saa at Ankeret fremtræder 

 3-fliget. Af det 2-grenede Anker kan ogsaa det 4-tligede afledes. 

 Fig. 11 viser nemlig et 2-grenet Anker, hvis Flige begge ere ind- 

 skaarne paa Midten, og i Fig. 12 er Kløvningen til det 4-fligede 

 Anker fuldført. Endelig kan man ogsaa træo'e et Anker med 5 

 Modhager (Fig. 13). løvrigt ere næppe to Ankere fuldkommen ens 

 uddannede. Alle de afbildede Former ere fundne paa et og samme 

 Æg ^), men fordelte paa daii Maade, at ved den frie Pol optræde de 

 simple 2-grenede og de 3-fligede Ankere, ved den ophængte Pol der- 

 imod fortrinsvis de mere udformede Ankere med 3 til 5 Modhager. 



Æggeskallen er meget sej samt brunlig, men gennemskinnende, 

 saa at den okkergule Blomme bestemmer Æggets Farve. Ægge- 

 skallens almindelige Tykkelse er ca. 0,08 Mm., men ved Polerne, 



') Det er derfor let forklarligt, at Forfatterne tillægge Ankeret et for- 

 skelligt Antal Modhager. 



