156 



Dag virke paa lignende Maade, saa at Skallerne forkortes desto 

 mere, jo strængere Klima Dyret lever under. 



Men hvilken er nu den dybere liggende Aarsag til, at strænge 

 Klimatforliold kunne bevirke Fremkomsten af de kortskallede Mya 

 truncata-VQxmQX ? 



Jeg tænker mig, at Mijden under saadanne Forhold borer sig 

 dybere ned end ellers for at søge Beskyttelse mod Kulden og Isen. 

 Nu vide vi, at andre Muslinger, der bore sig dybt ind, f. Eks. 

 Teredo og Xylophaga, faa Skallerne formindskede; store Skaller 

 maa jo yde stor Gnidningsmodstand og være en Hindring for den 

 virksomme Boring. 



Jeg antager altsaa, at de i højnordiske Egne herskende Kli- 

 matforhold tvinge Mi/aen til at grave sig dybere ned, og at Skal- 

 lerne som Følge deraf formindskes. 



At iiy. truncata i arktiske Egne ogsaa optræder i den lang- 

 strakte ovata-Fovm, kunde vel synes at tale mod den fremsatte 

 Anskuelse; men tager man i Betragtning dens store Sjældenhed i 

 Nutiden (jfr. p. 154), er der intet til Hinder for at opfatte den 

 som en Form, der undtagelsesvis og af ukendte Aarsager har 

 bevaret Artens oprindelige Præg. 



I øvrigt kunne vi først ved Iagttagelser i Naturen vente at faa 

 sikker Oplysning om disse Forhold. Naar jeg uden selv at have anstillet 

 saadanne drister mig til at søge en Forklaring, er Hensigten dermed 

 væsentlig at opfordre den, hvem Lejlighed gives, til at undersøge f.Eks. 

 Aanderørets Længde paa levende Eksemplarer af de forskellige Former. 



Jeg skal endnu i denne Sammenhæng henlede Opmærksomheden 

 paa en mærkelig Parallel imellem AI. truncata og M. arenaria. 

 Paa det herværende zoologiske Museum opbevares nogle Eksemplarer 

 af M. arenaria fra den engelske Red Crag. Disse Skaller frem- 

 byde det mærkelige Forhold , at de have Bagenden afskaaren 

 (se Fig. 9), saa at de i den Henseende minde om M. trun- 

 cata ^) ; men venstre Skals Baandplade og Bukkel (se Fig. 9. b) 



') Vi se i disso Skaller et yderligere Vidnesbyrd om, hvor ringe Vægt 

 der kan lægges paa Konturl'orholdeue, idet vi nu kende ikke alene 



