229 



Om Levninger af Grundtvandsdyr paa store 

 Havdyb mellem Jan Mayen og Island. 



Af 

 Adolf Severin Jensen, 



I Sommeren 1896 undersøgte den danske Ingolf-Ekspedition Havet 

 mellem Jan Maven og Island. Ved Gennemgangen af de tveskal- 

 lede Bløddyr fra de dybere Stationer var det mig paafaldende ved 

 Siden af de faa virkelige Dybvandsformer at træffe Skaller af Grundt- 

 vandets velkendte Arter. I Begyndelsen var jeg tilbøjelig til at tro, 

 at disse Skaller ikke stammede fra de angivne Dybder, men havde 

 hængt ved Eedskaberne fra Skrabninger og Trawlinger paa lavere 

 Vand. Men efterhaanden blev Fænomenet saa hyppigt, at jeg 

 maatte opgive denne Forklaring. Desuden oplyste Lederen af de 

 zoologiske Undersøgelser, Prof. H. Jungersen mig om, at der 

 var truffet de alvorligste Forholdsregler mod slige Kilder til Fejl. 

 Jeg skal nu nævne, om hvilke Former det drejer sig. I Ko- 

 lonnen til venstre anføres Stationernes Numre og Dybden i danske 

 Favne ^), i Kolonnen til højre Artens omtrentlige vertikale Udbredelse 

 i tilgrænsende Egne (Island, Jan Mayen og Øst-Grønland). Den 

 vedføjede Kortskitse giver Oplysning om Stationernes Beliggenhed. 



1) 1 dansk Favn = ca. 1,89 Meter. 



