80 



Skovhugstens Virkniog er mindre i Krat i Læ end i de ud- 

 satte Krat. I Krat i Læ træffer man naturligvis store,, blottede 

 Pladser, men her ses ikke eller dog sjældent Tegn paa Kratbundens 

 Ødelæggelse. Paa disse aabne Pladser træffer man hyppig enten 

 spredt hist og her eller mere tætvoxende, unge Birke-Individer. 1 de 

 mere udsatte Krat træffer man derimod de blottede Pladser paa mere 

 eller mindre fremskredet Ødelæggelsesstadium; vel træffes her ogsaa 

 spredte Birke-Kimplanter, men deres Tal er forsvindende. Medens 

 Krattet er tæt, finde de unge Planter Læ bagved de ældre Buske, 

 men efter at Krattet er gennemkrydset af store, aabne Strækninger, 

 formindskes dets lægivende Betydning meget og forsvinder helt mange 

 Steder. En Følge heraf er ogsaa den, at Snedækket om Vinteren 

 bliver mindre stabilt, idet Stormene kunne virke med sin fulde 

 Kraft paa de aabne Pladser; derved maa aabenbart de Buske, der 

 afgrænse disse, ofte udækkede være udsat for Stormens Udtørring. 

 Disse Buske blive saaledes nogenlunde ligestillede med Krattets 

 Ydergrænser. Naar man nu bliver ved med at lave flere aabne 

 Pladser, og de unge Birke-Individer saaledes blottede for Lægivere 

 enten friste en kummerlig Tilværelse eller dø, bliver Følgen, at 

 Krattet efter kortere eller længere Tid helt ødelægges. Hvis Krat, 

 som ligge i Læ, men ere blevne næsten helt ødelagte ved Skov- 

 hugst og Faaregræsning, blive fredede, kunne de voxe op igen. 

 I den Retning peger ialtfald det Forsøg, Præsten i Hvammur, 

 Kjartan Helgason, har gjort. Han har nemlig fredet de ubetydelige 

 Birkerester, som der fandtes, baade for Skovhugst og Faaregræsning, 

 og Birken er nu i synlig Tiltagen. 



Af det fremhævede kan det let indses, at det, som i- væsentligst 

 Grad har ødelagt Krattene, er Skovhugst i Forbindelse med udsat 

 Beliggenhed. Faaregræsning i Vintertiden kan ogsaa nævnes i denne 

 Sammenhæng, skøndt dens Virkning hovedsagelig er, at Krattene 

 blive forkrøblede. Lokalt ødelægges Krat ogsaa af Stenraset. 



Hvad Krattets og Kratbundens Ødelæggelse forøvrigt angaar, 

 henviser jeg til mine Studier over Øst-Islands Vegetation (Bot. 

 Tidsskr. 20. B. p. 32—35). 



