74 



Grene fandtes saa almindelig udbredte netop i det mest udsatte 

 Parti af Krattet, og da iøvrigt Vindens ødelæggende Virkning tydelig 

 saas paa den for Krat blottede Kratbund, maa disse Grenes Visnen 

 anses for at være en Følge af Vinterstormenes Udtørring, og man 

 kunde da formode, at de levende Grenes Højde angav Snedækkets 

 gennemsnitlige Tykkelse ^). 



Krattene forekomme paa det lavere Land nedenfor Fjeldene; 

 ofte strække de sig dog noget op ad Lien, men aldrig ret højt. 

 Som Eegel findes Krattene i Læ, de frodigste Krat paa Steder, der 

 nyde det bedste Læ. I Dalasyssel, hvor de frodigste og største 

 Krat findes, forekomme de netop i den Egn, der, efter sin Beliggen- 

 hed ved den sydlige Side af Fjeldkæden mellem Hvammsfjöröur og 

 Breiöifjöröur, er i Læ for N.- og NO. -Stormene. Her er meget ofte 

 Vindstille og Solskin, naar det blæser koldt ud af begge Fjorde. 

 Det synes saaledes let forklarligt, at de frodigste Krat netop fore- 

 komme i denne Egn. Min Mening er, at det udelukkende skyldes 

 Egnens gunstige Beliggenhed. At der er foregaaet mindre Skov- 

 hugst i denne end i andre Egne , kan der næppe være Tale om 

 ifølge det Kendskab, jeg har til den. Trods det gode Læ mærkes 

 dog N. og N. 0. -Vindens Virkning paa de mere udsatte Steder, som 

 allerede er omtalt. 



Hvad de andre Egne angaar, mærker man ogsaa, at Krattenes 

 Frodighed voxer med Læet. Paa mere udsatte Steder ere de deres 

 Undergang nær paa Grund af Skovhugst i Forbindelse med den ud- 

 satte Beliggenhed. 



Jordbunden i Krattene. Birken voxer her i meget forskellig 

 Jordbund, i Klippespalter, Ur, stenet Grund og Myr, men dog aller- 

 hyppigst i en tuet Lerbund (cfr. Græsmoen S. 63). Krattene tindes 

 navnlig voxende i Lerbunden, der, som anført, er tuet, ialtfald som 

 oftest. Tuerne ligne dem i Moen , ere af forskellig Form og 



M Kihlman siger (1. c. p. 74), at Birkegrone, der om Vinteren ragode op 

 over Snedækket, vare udtørrede og døde. 



