275 



miliens Arter med Undtagelse af Ceratophorus morio, er 

 en rudimentær Kokon. 



Grunden til at den ene Art Ceratophorus morio har fuld- 

 stændig Kokon, medens denne kun findes i rudimentær Tilstand 

 hos Familiens andre Arter, mener jeg raaa søges i de forskellige 

 Steder, hvor Rederne anlægges. En af Kokonens vigtigste Bestem- 

 melser hos Insekterne er at holde Fugtigheden ude. Nu bygger 

 imidlertid Arterne af Familiens fire Slægter Cemonus, Psen, Pas- 

 saloecus og til Dels Mimesa i Stængler og forladte Insektgange 

 i friskt Træ. Her ere Larverne tilstrækkeligt beskyttede mod 

 Fugtighed ved Gangens haarde Trævægge og Smuldet, der lukker 

 for Cellerne. Kokonen vilde ingen Nytte være til her, og er bleven 

 rudimentær. Ceratophorus morio derimod bygger i aldeles trøskede 

 og raadne Træer, hvor Regn og Sne straks trænger ind; her vilde 

 en ubeskyttet Larve være daarligt stillet, hvis den ikke havde 

 Kokonens Værn, denne er derfor bibeholdt her. Familiens anden 

 vedbyggende Art Pemphredon luguhris vælger til sine Reder kun 

 faste og tørre Træer, som den kan gennemgnave ved Hjælp af sine 

 stærke firtandede Maudibler. Om de jordbyggende Arter af Mimesa 

 og Diodontus have Kokon ved jeg ikke. Da imidlertid alle andre 

 jordbyggende Gravehvepse have en saadan, vil jeg betragte det som 

 det sandsynligste, at den ogsaa findes hos disse. 



7. Spilomena troglodytes Shuck. 



Denne vor mindste Gravehveps findes ikke i Borries For- 

 tegnelse. Den er dog ingen Sjældenhed i Juni og Juli paa Blade 

 og Blomster samt paa gammelt Træ. 



En Fremstilling af Redebygningen findes hos Rudow: Ueber 

 die Kunstfertigkeit einiger Hautflügler. Perleberg 

 1893. 



8. Diodontus tristis v. d. L. og minutus Fahr. 



Begge Slægtens danske Arter bygge paa samme Maade, koloni vis 

 i lodrette eller svagt skraanende Sandvægge. De ere dygtige Gra- 



18* 



