276 



vere, der løsue Sandet med Mandiblerne og feje det bort med 

 Benene. Gangens Længde varierer hos begge Arter fra IV2 — 4 

 Centimeter. I Bunden findes kun én Celle, der ikke er meget 

 bredere end Gangen og indeholder 8 — 10 smaa gule Bladlus, som 

 Hvepsen bærer gennem Luften holdende dem med Mandibler og 

 Forben. 



Meget hyppig saa jeg den lille Myrmosa melanocephala krybe 

 ind i Reden for at aflægge sine Æg. 



V. Pompilidæ. 

 1. Pompilus spissus Schiødie. 



Jeg er ikke ganske sikker paa den rigtige Bestemmelse af 

 denne Art. Da den Hun, jeg saa bygge Bede, var færdig, og jeg, 

 som jeg plejer, vilde sætte en Glastube over den, slap den uheldigvis 

 bort. P. spissus løb imidlertid om i stor Mængde paa Stedet, saa 

 jeg formoder, at det er denne Art, jeg har iagttaget. 



Jeg saa den komme spadserende med en Salticus sp., som den 

 havde grebet med Mandiblerne om Bagkropstilken og bar hævet 

 op fra Jorden gaaende forlænds. — Herved vil Arten altid kunne 

 kendes, da alle hidtil kendte Pompilider (med Undtagelse af den 

 følgende) slæbe deres Bytte efter sig gaaende baglænds. — Da 

 den var gaaet c. 50 Alen paa denne Maade, skjulte den Edder- 

 koppen mellem noget Græs, løb om i c. 5 Minuter, kom tilbage 

 og flyttede Edderkoppen, løb ind i forskellige Jordhuller, vendte 

 tilbage, greb Byttet og bar det hurtigt ind i et Hul, der førte ind 

 til en 3 Centimeter lang Gang, der endte med en Celle. Derpaa 

 lukkede den for Gangen og fløj bort. 



Pompilus phimbeus Fabr. Denne Art er meget almindelig 

 langs hele Sjællands Nordkyst, Hannerne findes i Slutningen af 

 Juni og i Begyndelsen af August. Hunnerne hele Sommeren. Jeg 

 saa en saadan komme med en Edderkop, Pirata piratorius Clerk i 

 Munden men iagttog ikke Redebvgningen. 



