Æg med Ankertraade. De af Ketzius aabnede Eksemplarer løbe op 

 til adskillige Tusinde (77, p. 22; IH, p. 1207). 



For Fuldstændigheds Skyld kan eudnu anføres, at i det ana- 

 tomiske Museum i Edinburgh {4, p. 55) og i Bergens Museum {11, 

 p. 6) opbevares hvert Sted eet fuldmodent Æg, hvis Herkomst ikke 

 kendes med Sikkerhed. 



Det vil af denne Redegørelse fremgaa, at medens vi — takket 

 være især Steenstrups Undersøgelse — vide god Besked med de 

 modne Ægs uddannelse, er deres Skæbne efter Aflægningen saa at 

 sige ukendt. Af Malms Beretning kan man drage den Slutning, at 

 Slimaalen lægger sine Æg i Snore, men hvor og hvorledes disse 

 anbringes, kende vi ikke. Ethvert Bidrag til Løsningen af disse 

 Spørgsmaal vil være af Interesse for Biologien, og i Betragt- 

 ning heraf vover jeg at fremkomme med et beskedent Indlæg i 

 denne Sag. 



Det som systematisk Eftersøgen hidtil ikke har kunnet bringe 

 for Dagen, er ved et Tilfælde faldet i mine Hænder. I dette Aars 

 Forsommer foretog Dr. phil. Th. Mortensen en Eejse i zoologisk 

 Øjemed til Færøerne, hvorfra han hjembragte foruden egne rige 

 Indsamlinger nogle G-las med Naturalier, der vare ham raedgivne til 

 Zoologisk Museum af naturhistorisk interesserede Mænd i Thorshavn. 

 Ved Materialets Fordeling fandt jeg en Klase Slimaal-Æg i et Glas, 

 livis Indhold var skænket af Ekspeditør S. Müller, en Søn af 

 den af Færøernes Naturhistorie højt fortjente Sysselmand Hans 

 Christian M. 



Fig. 1 (paa Tab. I) fremstiller denne Gruppe Æg i naturlig 

 Størrelse. Æggene ere i et Antal af 7 ophængte til en død Gren 

 af den korallignende Bryozo Cellepora ; af de 3 Æg er kun Laaget 

 bevaret. Bryozoen er paa alle Leder og Kanter omvunden med en 

 graa, traadet Substans, der ligner optrævlet Garn, saa at kun en 

 Del af dens porede Overflade er synlig. De o Æg sidde i en Gruppe 



