34 



i Fællesskab indblandede mellem hinanden, og da enten i lige 

 Mængde eller den ene eller den anden er den overvejende.. 



I Øst-Island optraadte denne Vegetation i alle Hovedtræk, som 

 her er skildret. Jeg har i Øst-Isl. Veg. opført den som særskilt 

 Formation. 



V. Paa fugtigt Grus og ved smaa Kilder lindes smaa Puder 

 af PhUonotis fontana. I disse lysegrønne Mospuder finder man som 

 oftest en eller anden Blomsterplante voxende, især ynde Cerastmm 

 trigynum og Saxifraga rivularis disse Steder. Disse Mospuder 

 svare til de længere nede forekommende Dier (se under Moskærene). 



I klimatisk Henseende er der en Forskel paa Fjeldene og Lav- 

 landet. Da Temperaturmaalinger i Fjeldene mangle, er en nøjagtig 

 Sammenligning ikke mulig. Saa meget kan dog siges, at Sne- 

 smeltningsperiodeu i Fjeldene er meget mere langvarig. Mange 

 Steder i de højere Fjelde varer den hele Sommeren igennem, 

 paa hvilken Tid man saaledes kan træffe Planterne i et tidligt 

 Vaarstadium. Yegetationstiden bliver geunemgaaeude betydelig 

 kortere i Fjeldmarken end paa Lavlandet. I den øvre Fjeld- 

 mark i Nærheden af Snegrænsen bliver den mange Steder yderst 

 kortvarig. De Steder, der først blive snefrie og senest blive 

 snedækkede, hvor Planterne saaledes længst kan nyde Sommeren, 

 ere ikke nogen gunstig Bund for Plantovæxt. Her menes de gru- 

 sede og stenede Aaser; de ere i Sommertiden paa klare Solskins- 

 dage udsatte for forholdsvis høje Varmegrader (jeg har maalt 40° C), 

 desuden siver Regnvandet hurtig bort fra deres Overflade til de 

 lavere Steder. Lavningerne ere gunstigere stillede, skønt de senere 

 blive snefrie; Vandet (Regnvand, Smeltevand) siver ned i dem fra 

 de højere liggende Steder, og ved at afsætte sine Udvasknings- 

 produkter er det medvirkende ved Lerlagenes Dannelse. Disse 

 Lavninger ore derfor forholdsvis gunstige for Plantevæxten. 



Fjeldmarkens Forhold fil audre Formationer. Fjeldmarken 

 er sammenlignet med de andre Formationer mere uensartet. Den 



