40 



Levninger af den tidligere Jordbund, der før har dækket mindre 

 eller større Partier af Klippehøjden eller maaske hele Højden; 

 Grunden til, at disse Levninger have kunnet holde sig, maa søges 

 deri, at Fugtigheden er større nær Myrgrænsen end højere oppe. 



Vegetationens Tæthed er meget varierende. Fra den yderst 

 spredte Vegetation, hvor man kun af og til ser spredte Plante- 

 individer, er der en Trinfølge til en frodigere, aaben Vegetation, 

 hvor Planterne i højere Grad end den stenede Bund karakterisere 

 Stedet. Floraen paa de forskellige Holt bestaar overalt af næsten 

 de samme Arter, og især er der stor Lighed til Stede, hvad de 

 Arter angaar, der spille en mere fremtrædende Eolle. 



Hyppig forekommende ere : 



Dryas odopetala. 

 Thymus Serpyllum. 

 Silène acaulis. 

 Potentilla verna. 

 Cerastmm alpinum. 

 Arabis jjctræa. 

 Saxifraga cæspitosa. 



Juncus tri fidus. 

 Luzula spicata. 

 L. multi flora. 

 Alchemilla alpina. 

 Poa glauca. 

 Elyna Bellardi. 



Mindre hyppige: 



Carex rigida. 

 C. vaginata. 

 C. capillar is, 

 Saxifraga hypnoides. 

 S. oppositi folia. 

 Viscaria alpina. 

 Oalium silvestre. 

 Betula nana. 

 Empetrum nigrum. 



Vaccinium uliginosum. 

 Draba incana. 

 Equisetum pratense. 

 Viola canina. 

 Salix herbacea. 

 Festuca ovina. 

 Arenaria ciliata. 

 Alsine verna. 



Adskillige enkelte Gange noterede Planter undlader jeg at 

 nævne. 



Mosserne spille ikke nogen fremtrædende Eolle, dog fore- 

 komme hist og her mindre Mospletter og smaa Mospuder især i 

 Fordybninger i Stenene. Disse Puder ere især dannede af Grimmia- 

 Arterne, Andreæa petrophila, Tortula ruralis , Ceratodon pur- 

 pur eus 0. fl. 



