256 



at Insektet har benyttet Gangene i den Tro, at det var raaddent 

 Træ. Heri har han vistnok Uret. Sagen er den, at Hvepsen an- 

 lægger sine Celler i selve Gangen uden at gnave udvidede Hulrum 

 som dens nære Slægtning Cl. cephalotes Shuck: derved bliver det 

 den muligt at benytte de forladte Gange, der overalt have samme 

 Bredde. Per ris meddeler desuden, at de af ham fundne Reder 

 vare lukkede med Lerjord, iblandet med Grus. En paa denne 

 Maade lukket Rede har jeg aldrig fundet, derimod mange med util- 

 stoppede Indgangshuller. 



Jeg har fundet ad- 

 skillige Reder, dels i 

 gamle Træer og dels — 

 hyppigst — i gamle af- 

 brækkede højtsiddende 

 Bøge- og Egegrene af 

 3 — 4 Centimeters Tvær- 

 maal. — I en gammel, 

 trøsket Poppelstamme 

 fandtes Reder i hundrede- 

 vis, men Gangene vare 

 saa stærkt indfiltrede i 



vedædeude Insekters 

 Gange, at en hel Rede 

 ikke lod sig finde. Re- 

 derne laa ikke videre dybt 

 i Træet og altid i et 

 Plan i det lyse Aaarved, 

 da dette er lettest at 

 gnave i. 



Jeg gaar nu over til at omtale Reder, gnavede i Grene (Fig. 1 — 2). 

 Det karakteristiske ved Gangene i Modsætning til Cl. cephalotes er 

 deres Bredde. Hin Arts Gange ere ska smalle, at de ikke tillade 

 Hvepsen at vende sig derinde, dennes saa brede — forøvrigt ikke 

 lige brede overalt — , at de med Lethed tillade dette. 



Fig. 1. Rede af Clyto- 

 chrysu» chrysostomvs. 



Fig. 2. Rede af Clyto- 

 clirygus ch rygodom ug . 



