270 



dog at kende Keden — nemlig, at Hvepsen ikke er Snylter, men 

 Beboer af de forladte Galler. Dette kan jeg bekræfte ved Fundet 

 af flere Eeder (Fig. 10). Jeg fandt dem i Galler, der sade paa 

 Grene, som vare afbrækkede lige over Gallen. Gennem denne Gren 

 trænger Hvepsen ind og udrenser en Gang gennem Gallen, hvilken 

 den afdeler i en Række Celler af meget variabel Størrelse. Bredden 

 varierer fra 3 — 5 mm. og Længden fra 4 — 6 mm. Skillerummene 

 bestaa af meget tjnde Harpixplader, op til hvilke det fine Spind ligger. 



Cellernes Antal er oftest tre. 



Foderet bestod her som overalt 

 i denne Slægt af smaa sorte Bladlus. 



4. Cemonus lethifer Shuck. 



Reden har hidtil været ubekendt. 

 Da Dyret imidlertid har stor Lighed 

 med C. unicolor, var det at vente, 

 at dens Redebygning vilde stemme 

 overens med denne Arts. En Be- 

 kræftelse herpaa tik jeg ved Fundet 

 af en Rede i en Askegren. 

 Gangen gik lodret gennem Marven og var 70x3 mm. I 

 Bunden fandtes eu Celle mod en Ç af 7 ram. Længde og derover 

 to med $$, hvoraf den ene var 5 mm., den anden 8 mm. lang. 

 I denne sidste sad Spindet imidlertid 3 mm. under Laaget, saa at 

 Cellens Længde blev 5 mm. Skillerummene vare meget løse og de 

 , udfarvede. Pupper borede sig, før de fik Vinger, ved hæftige 

 Bagkrop s vridninger ind i disse, idet de skubbede Laaget til- 

 side, hvorved Reden tilsidst blev opfyldt af det løse Smuld, hvori 

 Pupperne laa. Dette er den eneste hidtil kendte Gravehveps, dor 

 som Puppe bevæger sig fra et Sted til et andet. 



Fig. 10. Rede af Fussaloecus 

 turiorum Dbm. 



5. Cemonus unicolor Pz. 



Denne Arts Reder har jeg fundet i Granstolper af 3 — 4 Cm. 

 Tværmaal, der ere anvendte til Stakitter. Hvepsen udhuler Marven 



