320 



pen, og om Typeeksemplaret siger Dii Bocage: „[queue] diminuant 

 un peu en diamètre vers l'extrémité, qui est obtuse." 



Hovedet (F'ig. 3, 4 og 5) er uden udvendig Grænse mod Krop- 

 pen, og Breden er næsten uforandret til heniraod Øjnene; fra Øje- 

 hulens Bagrand afsmalnes det svagt mod Snudens Forende, der er 

 bredt afrundet. Øversiden skraaner jævnt nedefter og er flad, men 

 svagt afrundet mod Kanten ; Sidefladerne ere omtrent lodrette ; Un- 

 dersiden stiger jævnt opefter og er fladt hvælvet. Hovedet viser 

 sig altsaa fortil formet som en noget afstumpet Kile. Mundspalten 

 danner en stejl Bue paa Hovedets Underside; dens forreste Rand 

 ligger et godt Stykke bag ved den fremspringende, skraat afskaarne 

 Snudespids. 



Legemet er beklædt med uforbenede Skæl, der dække hin- 

 anden som Tagsten og ere ordnede regelmæssig i Længde og Skraa- 

 rækker (quincuncialt). De enkelte Skæl ere forholdsvis store, seks- 

 kantede og ukølede. Straks bag ved Hovedet er der omkring 

 Legemet 15 Skæl, hvoraf det uparrede ligger paa Dorsalsiden, men 

 derefter kun 12, idet Rjgsidens mediane Skælrække forsvinder og 

 4 Skæl paa Bugfladen forene sig 2 og 2 til et Par bredere, 

 skiuneliguende ventralia. Et lille Stykke foran Gattet spalte 

 ventralia sig atter i 4 Rækker mindre Skæl ^), og i Gattets umiddel- 

 bare Nærhed indskydes desuden en uparret Skælrække midt paa 

 Bugfladen (se Fig. 6). Omkring den Del af Halen, som er be- 

 varet, findes 10 Skælrækker, hvoraf en ligger midt paa Dorsalsiden 

 og en midt paa Ventralfladen ; selve Halespidsen er, iflg. Du Bocage, 

 „recouverte d'une écaille seraicirculaire." 



Partiet foran Kloakspalten frembyder visse Ejendommeligheder, 

 der fortjene nærmere Øratale. Spalten overdækkes af tre storre 

 Skæl, som det ses af Fig. 6. Til Siderne herfor findes en svag, 



') Dn BocMge har sandsynligvis talt Skællene paa dette Sted, siden han 

 angiver, at de omkring Älidtou af Legemet ere ordnede i 14 Læugde- 

 rækker; hvis han har foretaget Tællingen længere fremme, maa hans 

 Eksemplar være 2 Rækker Skæl rigere end dot foreliggende, en For- 

 skel, der iøvrigt ikke vilde berøre Artsidontiteten. 



