:52f; 



Tuiigeu Had, kløvet bagtil, megot svagt indskaaren fortil, dækket 

 med skællignende Papiller. Tænderne faa, kun til Stede i Under- 

 kæben. Hovedet uden benet postorbital og postfronto-squamosal 

 Bue; Mellemkæbeu udelt; columella cranii til Stede. Forlemmer 

 mangle; Baglemmerne repræsenterede (hos Hannen alene?) ved et 

 Par ubetydelige Flige paa Siderne af Gataabningeu. Legemet orme- 

 dannet, med glatte og uforbenede Skæl. Hovedet beklædt med 

 store, regelrette Plader uden Forbeninger. Øjet dækket under et 

 gennemsigtigt Øjelaag. Ingen Øreaabning. Ingen Præanalporer. 



1 øvrigt anser jeg det ikke for utænkeligt, at denne Familie, 

 der paa vor Videns nuværende Standpunkt synes forsvarlig, med 

 Tiden vil vise sig unaturlig; en indgaaende Granskning af Scin- 

 cidernes formrige Gruppe kan maaske udpege Overgange til Ophiop- 

 siseps og andre, paa Grund af særegne Livsforhold omæudrede 

 Former, der nu forekomme os at staa isolerede. 



Hvis vi kendte denne Øgles Levevis, vilde vi derigennem vist- 

 nok naa til en Forstaaelse af de Bygningsforhold , der især vakte 

 dens første Boskrivers Forundring. Jog for min Part tænker mig, 

 at Ophiopsiseps gennemroder Jordskorpen for at finde Larver eller 

 Orme, og at Hovedets forreste Del har faaet den særegne Form og 

 Pladedækning ved at anvendes som Redskab til at grave med. Det 

 Tryk , som Snndepartiet herved udsættes for, har bevirket, at Mel- 

 lemkæben og Næsebenene ere voksede i Omfang; udvendig giver 

 disse Knoglers Forøgelse sig til Kende ved , at Snuden viser sig 

 „opsvulmet", som Du Bocage kalder det, og staaende frem foran 

 Underkæben, medens Kæberne hos den sædvanlige Øgletype ere lige 

 lange og tilspidsede. Endvidere have Skællene paa den forreste 

 Del af Hovedet, hvor de udsættes for Tryk og Slid, naar Snuden 

 anvendes som Skovl, indgaaet en Forening til store Plader, der 

 yde bedre Beskyttelse end sædvanlige Skæl og Smaaplader. 



Sammenligner man Hovedskallen af Ophiopsiseps med Typhlo- 

 piderues eller Glaucouiernes, finder man ogsaa et vist fælles Præg 

 i Uddannelson af Kraniets forreste Del , blot at Næsebenene og 



